Мико́ла Корни́лович Пимоне́нко (9 (21) березня 1862, Київ, Київська губернія, Російська імперія — 26 березня (8 квітня) 1912, Київ, Російська імперія) — український художник-живописець, академік живопису Петербурзької академії мистецтв, член Паризької інтернаціональної спілки мистецтв і літератури, автор багатьох картин на сільську та міську тематику.
Пимоненко Микола Корнилович | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
Народження | 9 (21) березня 1862[1] Київ, Російська імперія | |||
Смерть | 26 березня (8 квітня) 1912[1](50 років) | |||
Київ, Російська імперія | ||||
Поховання | Державний історико-меморіальний Лук'янівський заповідник | |||
Країна | ![]() | |||
Жанр | жанрове малярство | |||
Навчання | Петербурзька академія мистецтв | |||
Діяльність | художник | |||
Напрямок | реалізм | |||
Працівник | НТУУ КПІ ім. Ігоря Сікорського | |||
Твори | Жертва фанатизму, d, d, d, Брід[d], d і Ідилія (Пимоненко) | |||
Роботи в колекції | Одеський національний художній музей, Харківський художній музей, Національний музей у Варшаві, Національний художній музей України, Краснодарський крайовий художній музей імені Ф. Я. Коваленка, Російський музей, d і Третьяковська галерея | |||
Нагороди | ||||
| ||||
|
Життєпис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJsTHlWRU1DVTVNeVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FUUXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNVNU15VkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUVRRdWFuQm4uanBn.jpg)
Микола Пимоненко народився у Києві 1862 року в родині майстра іконопису. Батько — Корнилій Данилович Пимоненко споруджував вівтарі й розписував церкви.
З 1878 року навчався у Київській рисувальній школі. Учень відомих українських художників Миколи Мурашка, Йосипа-Казимира Будкевича, Харитона Платонова. У 1881 році склав іспит при Київському навчальному окрузі. Його екзаменаційні роботи були надіслані до Петербурзької Імператорської академії мистецтв, і за рішенням її Ради від 3 грудня 1881 року отримав звання вчителя малювання в нижчих загальноосвітніх навчальних закладах.
З 1882 року навчався в Петербурзькій академії художеств, яку через хворобу легенів та матеріальні нестатки залишив у 1884 році. Нагороджений двома малими та однією великою срібними медалями Петербурзької академії мистецтв.
Повернувшись до Києва, викладав у Художній школі Миколи Мурашка. Після її закриття, у 1901 році, обійняв посаду штатного викладача малювання Київського політехнічного інституту, на якій пропрацював до останніх днів життя. Водночас, до 1906 року викладав у новоствореному Київському художньому училищі, одним з організаторів якого він був.
У 1890-х роках брав участь у розписах Володимирського собору в Києві. Виконав образи Святої Анни і Миколи Мірлікійського та деякі образи на фронтоні. У 1897 році за ці розписи отримав орден Святої Анни ІІІ ступеня.
У 1891 році отримав звання почесного вільного общника Академії мистецтв. З 1899 року і до кінця життя — дійсний член Товариства пересувних художніх виставок. Член Товариства мюнхенських художників і Паризького інтернаціонального союзу мистецтв та літератури.
У 1904 році Рада імператорської Академії мистецтв «за відомість у художній царині» присвоїла йому звання академіка живопису.
Був одружений з донькою академіка живопису Володимира Орловського. З дружиною Олександрою і дітьми проживав в окремому флігелі, побудованому в Києві на території садиби В. Орловського (садиба по вулиці Гоголівській, 28 збереглася понині (про її колишніх мешканців нагадує меморіальна дошка). Щоліта працював у селі Малютянка на Київщині, де обладнав власну майстерню.
Помер у Києві 26 березня (8 квітня) 1912 року від хвороби печінки. Похований на Лук'янівському цвинтарі в Києві. На посмертній виставці в Академії мистецтв, яка відбулася на початку 1913 року, експонувалися 184 картини, 419 етюдів, 112 малюнків олівцем. Всього ж малярська спадщина Пимоненка налічує понад 1 000 робіт, серед яких кілька сотень закінчених живописних полотен.
Творчий здобуток
Видатний український художник-жанрист. Зробив значний внесок у створення національної школи реалістичного мистецтва.
Вибране
- Жниця (1889)
- Весілля в Київській губернії (1891)
- Свати (1893)
- Ворожіння (1893)
- Молодиця (1890-і)
- Не жартуй (1895)
- Київська квіткарка (варіанти 1897 та 1908)
- На ярмарку (1898)
- Жертва фанатизму (1899)
- Брід (1901)
- У похід (1902)
- Українська ніч. Побачення (1905)
- Перед грозою (1906)
- Вихід з церкви в Страсний четвер (варіанти 1904 і 1907)
- Сінокіс (1907)
- Зустріч з земляком (1908)
- Ідилія (1908)
- Суперниці. Біля колодязя (1909)
- Проводи запасних (1910)
- На містках. Праля (1900-ті)
Відомий також як портретист — автопортрет (1886), портрети художника Миколи Мурашка (1888), І. Мацнєва (1895), Лазаря Бродського (1897), Олександра Терещенка (1910), портрети рідних — дружини Олександри (1893), дочки Раїси (кінець 1890-х), дочки Ольги (1902), сина Миколи (1906).
У селі Малютянка, де була дача живописця, діє Музей Миколи Пимоненка. Ряд творів художника зберігається у Національному художньому музеї України.
Великий успіх мала картина художника «Гальорка» (1885). На цьому полотні автор створив переконливі, життєво-правдиві образи представників різних верств міського населення. Усі вони по-різному сприймають безсмертну комедію Гоголя «Одруження», але на обличчях кожного з них непідробні почуття, що так вдало передав автор твору.
У 1885—1887 роках, стверджує Ігор Шаров, у творчості Миколи Пімоненка відчутні наполегливі пошуки своєї теми і засобів її розв'язання. В цей час на академічних виставках з'являються його картини «Після аукціону», «На канікулах» та інші, а вже наприкінці 1880-х років провідною темою його творчості є зображення життя українського села. Великий успіх мала його картина «Святочне ворожіння», яка експонувалась на академічній виставці 1888 року. Художня критика високо оцінила це полотно.
Микола Пимоненко — визнаний майстер побутового жанру. Теми і сюжети його творчості невибагливі, життєві, тим, безперечно, глибоко вражаючі і хвилюючі. Увага митця зосереджена на показі праці, побуту, звичаїв, повсякденного життя селянства (весілля, побачення, повернення з роботи, сватання, тощо).
Пимоненко та Лувр
Збереглася фотографія Миколи Пимоненка в інтер'єрі його майстерні. Перед ним на мольберті стоїть значних розмірів полотно «Гопак» із зображенням танцюючої дівчини. Такою — веселою, темпераментною «увірвалася» українська селянка в світ рафінованого паризького життя. Картина з успіхом експонувалася на виставці в паризькому Салоні (1909), і її придбав музей Лувру.
Окрім Лувру, творчістю Пимоненка зацікавилися і в Німеччині. У 1904 році один з мюнхенських музеїв придбав картину «Великий четвер». У Національному художньому музеї зберігається авторська копія картини менших розмірів кінця 1900-х років.
Повторення в сюжетах
Відомо, що Пимоненко інколи повторювався у власних сюжетах, звертаючись до однієї і тієї ж теми декілька разів.
Відомо щонайменше три варіанти картини «Жертва фанатизму» — у Національному художньому музеї України (полотно, олія 89,5×120,5 см), Дніпровському художньому музеї (полотно, олія 113×145 см, 1898 рік) та Харківському художньому музеї (полотно, олія 180×244 см, 1898 рік).
Існує декілька варіантів картини «Різдвяне ворожіння» — у Державному Російському музеї (полотно, олія, 110×76 см, 1888 рік), у Національному художньому музеї України (полотно, олія 57×35 см) та Полтавському художньому музеї ім. Миколи Ярошенка.
Картина «Великодня утреня» теж існує в декількох варіантах — у Рибінському державному історико-архітектурному та художньому заповіднику (полотно, олія 133×193 см, 1891 рік), Херсонському художньому музеї імені Олексія Шовкуненка (полотно, олія, початок ХХ століття), Національну музеї «Київська картинна галерея» (незавершений варіант, полотно, олія 51×69 см).
Цікаві факти
- Картина «До дому» послужила причиною скандалу в середовищі передвижників. Картина без дозволу художника стала прототипом горілчаної етикетки «Спотикач», що випускалася горілчаним фабрикантом Шустовим. Передвижники написали гнівного листа Пимоненку, звинувативши його в продажності. Художник був змушений подати у суд на фабриканта з вимогою вилучити з продажу «Спотикач», а етикетку знищити.
- У 2006 році поставлений «абсолютний світовий рекорд продажів художника Пимоненка» — картину «Продавщиця полотна», (1901), було продано з аукціону за 160 тисяч доларів США.
Музеї та пам'ятні місця
- У 1952 році на будинку № 28, що знаходиться на Гоголівській вулиці у Києві (колишній маєток Володимира Орловського), де у 1883—1912 роках жив та працював художник, встановлена меморіальна дошка (архітектор М. Говденко).
- У 1959 році іменем Миколи Пимоненка названа вулиця у місті Київ (колишня Монастирська вулиця).
- У 1983 році до століття художника письменник Чіп Борис Миколайович створив історико-біографічний роман «Микола Пимоненко».
- У 1993 році іменем Миколи Пимоненка названа вулиця у Львові (колишня Донбасівська вулиця).
- У 1997 році у селі Малютянка, Фастівського району Київської області відкритий музей Миколи Пимоненка.
Галерея
Росія
- З лісу (1900), полотно, олія, Державна Третьяковська галерея, Москва
- Різдвяні ворожіння (1888), полотно, олія, Державний Російський музей
- Бесіда (раніше 1912), полотно, олія, Костромський державний історико-архітектурний та художній заповідник
- Вечоріє (1900), полотно, олія, Рибінський державний історико-архітектурний і художній музей-заповідник
- Великодня утреня (Ранок Христового Воскресіння) (1891), полотно, олія, Рибінський державний історико-архітектурний і художній музей-заповідник
- Жнива в Україні (1896), полотно, олія, Волгоградський обласний музей образотворчих мистецтв
- Свати (1882), полотно, олія, Краснодарський крайовий художній музей
- Українська ніч. Побачення (1905), полотно, олія, Курська державна картинна галерея
Київ
- По воду, Національний художній музей України
- «Ідилія» (1908), Національний художній музей України
- Суперниці. Біля криниці (1909), Національний художній музей України
- Великий четвер (друга половина 1900), Національний художній музей України
- Молодиця (1890-ті), Національний художній музей України
- Не жартуй (1895), Національний художній музей України
- У похід (1902), Національний художній музей України
- Київська квіткарка (1908), Національний художній музей України
- «Жертва фанатизму» (одна з копій) (1899), Національний художній музей України
Інше
- «Зустріч», 1908, Харківський художній музей
- «Жертва фанатизму». (1898), Харківський художній музей
- «Сінокіс», (раніше 1912), Харківський художній музей
- З базару, (1898), Харківський художній музей
- Брід, (1901), полотно, олія, Одеський художній музей
- Портрет дівчини-українки (Портрет Марії Нестеренко), (1896), полотно, олія, Сумський обласний художній музей імені Никанора Онацького
- Дівчина з граблями
- Продавчиня полотна, (1901)
- Суперники
- Весілля в Україні, (1908), полотно, олія, приватна колекція
- Гуси, додому, (1911), полотно, олія, приватна колекція
- У затінку, (кінець 1900-х), полотно, олія, приватна колекція
- Побачення, (1908), полотно, олія, приватна колекція
- , (1897), полотно, олія, приватна колекція
Див. також
- «Жертва фанатизму» (1899) — одне з найбільш відомих соціальних полотен художника в експозиції Харківського художнього музею.
Примітки
- RKDartists
- Кочевых Олег. Улыбка сквозь грусть : [ 16 лютого 2015] : ( )[рос.] // «Отрок.ua» : Православный журнал. — Киев : Свято-Троицкий Ионинский монастырь, 2009. — Вып. март, № 3 (39).
- Бушкевич Дмитрий. Киев становится одним из лидеров антикварного рынка. В столице соседнего государства ставят рекорды продаж. : ( )[рос.] // . — М : Издательство «Независимая Газета», 2006. — Вып. от 21 апреля, № 82 (3762).[недоступне посилання з червня 2019]
- Музей Пимоненко : ( )[укр.] = Музей Пимоненка // Журнал «Музеї України». — 2007.
- «Портрет девушки-украинки» («Портрет Марии Нестеренко»). Пимоненко Николай Корнилович. 1896 [ 18 лютого 2020 у Wayback Machine.] // Музей українського живопису (Дніпро)
Джерела та література
- Т. І. Лазанська. Пимоненко Микола Корнилович [ 4 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2011. — Т. 8 : Па — Прик. — С. 208. — .
- Дмитро Стефанович. Невтомний трудівник Микола Пимоненко. До 150-річчя з дня народження. // Київський політехнік. 06.03.2012. [Архівовано 4 березня 2012 у WebCite]
- Ольга Жбанкова
- Некича М. Історія однієї вулиці. // «День», № 211, субота, 16 листопада 2002.
- Ю. Н. Москаленко Хто є хто: Довідник. Професори Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». — К.: Освіта, 1998. — 155 с.
- Чіп Б. М., Оганесян О. Г. Микола Пимоненко: біографічний роман. — К.: Молодь, 1983. — 256 с., іл.. — (Серія біографічний творів «Уславлені імена». Випуск 59).
- Микола Пимоненко: Альбом / Авт.-упоряд. І. В. Огієвська. — К.: Мистецтво. 1983. — 107 с., іл.. — Текст укр., рос., англ., фр., нім., ісп. Мовами.
- І. В. Огієвська
- Володимир Орловський (1842—1914). Микола Пимоненко (1862—1912): альбом / Нац. худож. музей України. — Хмельницький: Галерея, 2006. — 192 с: іл. [ 2 серпня 2018 у Wayback Machine.]
- Виставка творів Миколи Корниловича Пимоненка. Каталог [ 21 січня 2022 у Wayback Machine.] // Київський державний музей українського мистецтва, 1963.
Посилання
- Пимоненко Микола Корнилович // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 118.
- Пимоненко Микола // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1963. — Т. 6, кн. XI : Літери Пере — По. — С. 1366. — 1000 екз.
- Микола Корнилійович Пимоненко. Комплект листівок. Київ, Державне видавництво образотворчого мистецтва і музичної літератури УРСР, 1962.
- Микола Пимоненко. Комплект листівок. Київ, Мистецтво, 1973.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Miko la Korni lovich Pimone nko 9 21 bereznya 1862 18620321 Kiyiv Kiyivska guberniya Rosijska imperiya 26 bereznya 8 kvitnya 1912 Kiyiv Rosijska imperiya ukrayinskij hudozhnik zhivopisec akademik zhivopisu Peterburzkoyi akademiyi mistectv chlen Parizkoyi internacionalnoyi spilki mistectv i literaturi avtor bagatoh kartin na silsku ta misku tematiku Pimonenko Mikola KornilovichNarodzhennya 9 21 bereznya 1862 1 Kiyiv Rosijska imperiyaSmert 26 bereznya 8 kvitnya 1912 1 50 rokiv Kiyiv Rosijska imperiyaPohovannya Derzhavnij istoriko memorialnij Luk yanivskij zapovidnikKrayina Rosijska imperiyaZhanr zhanrove malyarstvoNavchannya Peterburzka akademiya mistectvDiyalnist hudozhnikNapryamok realizmPracivnik NTUU KPI im Igorya SikorskogoTvori Zhertva fanatizmu d d d Brid d d i Idiliya Pimonenko Roboti v kolekciyi Odeskij nacionalnij hudozhnij muzej Harkivskij hudozhnij muzej Nacionalnij muzej u Varshavi Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Krasnodarskij krajovij hudozhnij muzej imeni F Ya Kovalenka Rosijskij muzej d i Tretyakovska galereyaNagorodi Pimonenko Mikola Kornilovich u VikishovishiZhittyepisMikola Pimonenko u majsterni Poruch kartina Gopak Mikola Pimonenko narodivsya u Kiyevi 1862 roku v rodini majstra ikonopisu Batko Kornilij Danilovich Pimonenko sporudzhuvav vivtari j rozpisuvav cerkvi Z 1878 roku navchavsya u Kiyivskij risuvalnij shkoli Uchen vidomih ukrayinskih hudozhnikiv Mikoli Murashka Josipa Kazimira Budkevicha Haritona Platonova U 1881 roci sklav ispit pri Kiyivskomu navchalnomu okruzi Jogo ekzamenacijni roboti buli nadislani do Peterburzkoyi Imperatorskoyi akademiyi mistectv i za rishennyam yiyi Radi vid 3 grudnya 1881 roku otrimav zvannya vchitelya malyuvannya v nizhchih zagalnoosvitnih navchalnih zakladah Z 1882 roku navchavsya v Peterburzkij akademiyi hudozhestv yaku cherez hvorobu legeniv ta materialni nestatki zalishiv u 1884 roci Nagorodzhenij dvoma malimi ta odniyeyu velikoyu sribnimi medalyami Peterburzkoyi akademiyi mistectv Povernuvshis do Kiyeva vikladav u Hudozhnij shkoli Mikoli Murashka Pislya yiyi zakrittya u 1901 roci obijnyav posadu shtatnogo vikladacha malyuvannya Kiyivskogo politehnichnogo institutu na yakij propracyuvav do ostannih dniv zhittya Vodnochas do 1906 roku vikladav u novostvorenomu Kiyivskomu hudozhnomu uchilishi odnim z organizatoriv yakogo vin buv U 1890 h rokah brav uchast u rozpisah Volodimirskogo soboru v Kiyevi Vikonav obrazi Svyatoyi Anni i Mikoli Mirlikijskogo ta deyaki obrazi na frontoni U 1897 roci za ci rozpisi otrimav orden Svyatoyi Anni III stupenya U 1891 roci otrimav zvannya pochesnogo vilnogo obshnika Akademiyi mistectv Z 1899 roku i do kincya zhittya dijsnij chlen Tovaristva peresuvnih hudozhnih vistavok Chlen Tovaristva myunhenskih hudozhnikiv i Parizkogo internacionalnogo soyuzu mistectv ta literaturi U 1904 roci Rada imperatorskoyi Akademiyi mistectv za vidomist u hudozhnij carini prisvoyila jomu zvannya akademika zhivopisu Buv odruzhenij z donkoyu akademika zhivopisu Volodimira Orlovskogo Z druzhinoyu Oleksandroyu i ditmi prozhivav v okremomu fligeli pobudovanomu v Kiyevi na teritoriyi sadibi V Orlovskogo sadiba po vulici Gogolivskij 28 zbereglasya ponini pro yiyi kolishnih meshkanciv nagaduye memorialna doshka Sholita pracyuvav u seli Malyutyanka na Kiyivshini de obladnav vlasnu majsternyu Pomer u Kiyevi 26 bereznya 8 kvitnya 1912 roku vid hvorobi pechinki Pohovanij na Luk yanivskomu cvintari v Kiyevi Na posmertnij vistavci v Akademiyi mistectv yaka vidbulasya na pochatku 1913 roku eksponuvalisya 184 kartini 419 etyudiv 112 malyunkiv olivcem Vsogo zh malyarska spadshina Pimonenka nalichuye ponad 1 000 robit sered yakih kilka soten zakinchenih zhivopisnih poloten Tvorchij zdobutokVidatnij ukrayinskij hudozhnik zhanrist Zrobiv znachnij vnesok u stvorennya nacionalnoyi shkoli realistichnogo mistectva Vibrane Zhnicya 1889 Vesillya v Kiyivskij guberniyi 1891 Svati 1893 Vorozhinnya 1893 Molodicya 1890 i Ne zhartuj 1895 Kiyivska kvitkarka varianti 1897 ta 1908 Na yarmarku 1898 Zhertva fanatizmu 1899 Brid 1901 U pohid 1902 Ukrayinska nich Pobachennya 1905 Pered grozoyu 1906 Vihid z cerkvi v Strasnij chetver varianti 1904 i 1907 Sinokis 1907 Zustrich z zemlyakom 1908 Idiliya 1908 Supernici Bilya kolodyazya 1909 Provodi zapasnih 1910 Na mistkah Pralya 1900 ti Vidomij takozh yak portretist avtoportret 1886 portreti hudozhnika Mikoli Murashka 1888 I Macnyeva 1895 Lazarya Brodskogo 1897 Oleksandra Tereshenka 1910 portreti ridnih druzhini Oleksandri 1893 dochki Rayisi kinec 1890 h dochki Olgi 1902 sina Mikoli 1906 U seli Malyutyanka de bula dacha zhivopiscya diye Muzej Mikoli Pimonenka Ryad tvoriv hudozhnika zberigayetsya u Nacionalnomu hudozhnomu muzeyi Ukrayini Velikij uspih mala kartina hudozhnika Galorka 1885 Na comu polotni avtor stvoriv perekonlivi zhittyevo pravdivi obrazi predstavnikiv riznih verstv miskogo naselennya Usi voni po riznomu sprijmayut bezsmertnu komediyu Gogolya Odruzhennya ale na oblichchyah kozhnogo z nih nepidrobni pochuttya sho tak vdalo peredav avtor tvoru U 1885 1887 rokah stverdzhuye Igor Sharov u tvorchosti Mikoli Pimonenka vidchutni napoleglivi poshuki svoyeyi temi i zasobiv yiyi rozv yazannya V cej chas na akademichnih vistavkah z yavlyayutsya jogo kartini Pislya aukcionu Na kanikulah ta inshi a vzhe naprikinci 1880 h rokiv providnoyu temoyu jogo tvorchosti ye zobrazhennya zhittya ukrayinskogo sela Velikij uspih mala jogo kartina Svyatochne vorozhinnya yaka eksponuvalas na akademichnij vistavci 1888 roku Hudozhnya kritika visoko ocinila ce polotno Mikola Pimonenko viznanij majster pobutovogo zhanru Temi i syuzheti jogo tvorchosti nevibaglivi zhittyevi tim bezperechno gliboko vrazhayuchi i hvilyuyuchi Uvaga mitcya zoseredzhena na pokazi praci pobutu zvichayiv povsyakdennogo zhittya selyanstva vesillya pobachennya povernennya z roboti svatannya tosho Pimonenko ta LuvrMogila na Luk yanivskomu cvintari Zbereglasya fotografiya Mikoli Pimonenka v inter yeri jogo majsterni Pered nim na molberti stoyit znachnih rozmiriv polotno Gopak iz zobrazhennyam tancyuyuchoyi divchini Takoyu veseloyu temperamentnoyu uvirvalasya ukrayinska selyanka v svit rafinovanogo parizkogo zhittya Kartina z uspihom eksponuvalasya na vistavci v parizkomu Saloni 1909 i yiyi pridbav muzej Luvru Okrim Luvru tvorchistyu Pimonenka zacikavilisya i v Nimechchini U 1904 roci odin z myunhenskih muzeyiv pridbav kartinu Velikij chetver U Nacionalnomu hudozhnomu muzeyi zberigayetsya avtorska kopiya kartini menshih rozmiriv kincya 1900 h rokiv Povtorennya v syuzhetahVidomo sho Pimonenko inkoli povtoryuvavsya u vlasnih syuzhetah zvertayuchis do odniyeyi i tiyeyi zh temi dekilka raziv Vidomo shonajmenshe tri varianti kartini Zhertva fanatizmu u Nacionalnomu hudozhnomu muzeyi Ukrayini polotno oliya 89 5 120 5 sm Dniprovskomu hudozhnomu muzeyi polotno oliya 113 145 sm 1898 rik ta Harkivskomu hudozhnomu muzeyi polotno oliya 180 244 sm 1898 rik Isnuye dekilka variantiv kartini Rizdvyane vorozhinnya u Derzhavnomu Rosijskomu muzeyi polotno oliya 110 76 sm 1888 rik u Nacionalnomu hudozhnomu muzeyi Ukrayini polotno oliya 57 35 sm ta Poltavskomu hudozhnomu muzeyi im Mikoli Yaroshenka Kartina Velikodnya utrenya tezh isnuye v dekilkoh variantah u Ribinskomu derzhavnomu istoriko arhitekturnomu ta hudozhnomu zapovidniku polotno oliya 133 193 sm 1891 rik Hersonskomu hudozhnomu muzeyi imeni Oleksiya Shovkunenka polotno oliya pochatok HH stolittya Nacionalnu muzeyi Kiyivska kartinna galereya nezavershenij variant polotno oliya 51 69 sm Cikavi faktiKartina Do domu posluzhila prichinoyu skandalu v seredovishi peredvizhnikiv Kartina bez dozvolu hudozhnika stala prototipom gorilchanoyi etiketki Spotikach sho vipuskalasya gorilchanim fabrikantom Shustovim Peredvizhniki napisali gnivnogo lista Pimonenku zvinuvativshi jogo v prodazhnosti Hudozhnik buv zmushenij podati u sud na fabrikanta z vimogoyu viluchiti z prodazhu Spotikach a etiketku znishiti U 2006 roci postavlenij absolyutnij svitovij rekord prodazhiv hudozhnika Pimonenka kartinu Prodavshicya polotna 1901 bulo prodano z aukcionu za 160 tisyach dolariv SShA Muzeyi ta pam yatni miscyaU 1952 roci na budinku 28 sho znahoditsya na Gogolivskij vulici u Kiyevi kolishnij mayetok Volodimira Orlovskogo de u 1883 1912 rokah zhiv ta pracyuvav hudozhnik vstanovlena memorialna doshka arhitektor M Govdenko U 1959 roci imenem Mikoli Pimonenka nazvana vulicya u misti Kiyiv kolishnya Monastirska vulicya U 1983 roci do stolittya hudozhnika pismennik Chip Boris Mikolajovich stvoriv istoriko biografichnij roman Mikola Pimonenko U 1993 roci imenem Mikoli Pimonenka nazvana vulicya u Lvovi kolishnya Donbasivska vulicya U 1997 roci u seli Malyutyanka Fastivskogo rajonu Kiyivskoyi oblasti vidkritij muzej Mikoli Pimonenka GalereyaRosiya Z lisu 1900 polotno oliya Derzhavna Tretyakovska galereya Moskva Rizdvyani vorozhinnya 1888 polotno oliya Derzhavnij Rosijskij muzej Besida ranishe 1912 polotno oliya Kostromskij derzhavnij istoriko arhitekturnij ta hudozhnij zapovidnik Vechoriye 1900 polotno oliya Ribinskij derzhavnij istoriko arhitekturnij i hudozhnij muzej zapovidnik Velikodnya utrenya Ranok Hristovogo Voskresinnya 1891 polotno oliya Ribinskij derzhavnij istoriko arhitekturnij i hudozhnij muzej zapovidnik Zhniva v Ukrayini 1896 polotno oliya Volgogradskij oblasnij muzej obrazotvorchih mistectv Svati 1882 polotno oliya Krasnodarskij krajovij hudozhnij muzej Ukrayinska nich Pobachennya 1905 polotno oliya Kurska derzhavna kartinna galereyaKiyiv Po vodu Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Idiliya 1908 Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Supernici Bilya krinici 1909 Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Velikij chetver druga polovina 1900 Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Molodicya 1890 ti Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Ne zhartuj 1895 Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini U pohid 1902 Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Kiyivska kvitkarka 1908 Nacionalnij hudozhnij muzej Ukrayini Zhertva fanatizmu odna z kopij 1899 Nacionalnij hudozhnij muzej UkrayiniInshe Zustrich 1908 Harkivskij hudozhnij muzej Zhertva fanatizmu 1898 Harkivskij hudozhnij muzej Sinokis ranishe 1912 Harkivskij hudozhnij muzej Z bazaru 1898 Harkivskij hudozhnij muzej Brid 1901 polotno oliya Odeskij hudozhnij muzej Portret divchini ukrayinki Portret Mariyi Nesterenko 1896 polotno oliya Sumskij oblasnij hudozhnij muzej imeni Nikanora Onackogo Divchina z grablyami Prodavchinya polotna 1901 Superniki Vesillya v Ukrayini 1908 polotno oliya privatna kolekciya Gusi dodomu 1911 polotno oliya privatna kolekciya U zatinku kinec 1900 h polotno oliya privatna kolekciya Pobachennya 1908 polotno oliya privatna kolekciya 1897 polotno oliya privatna kolekciyaDiv takozh Zhertva fanatizmu 1899 odne z najbilsh vidomih socialnih poloten hudozhnika v ekspoziciyi Harkivskogo hudozhnogo muzeyu PrimitkiRKDartists d Track Q17299517 Kochevyh Oleg Ulybka skvoz grust 16 lyutogo 2015 ros Otrok ua Pravoslavnyj zhurnal Kiev Svyato Troickij Ioninskij monastyr 2009 Vyp mart 3 39 Bushkevich Dmitrij Kiev stanovitsya odnim iz liderov antikvarnogo rynka V stolice sosednego gosudarstva stavyat rekordy prodazh ros M Izdatelstvo Nezavisimaya Gazeta 2006 Vyp ot 21 aprelya 82 3762 nedostupne posilannya z chervnya 2019 Muzej Pimonenko ukr Muzej Pimonenka Zhurnal Muzeyi Ukrayini 2007 Portret devushki ukrainki Portret Marii Nesterenko Pimonenko Nikolaj Kornilovich 1896 18 lyutogo 2020 u Wayback Machine Muzej ukrayinskogo zhivopisu Dnipro Dzherela ta literaturaT I Lazanska Pimonenko Mikola Kornilovich 4 listopada 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2011 T 8 Pa Prik S 208 ISBN 978 966 00 1142 7 Dmitro Stefanovich Nevtomnij trudivnik Mikola Pimonenko Do 150 richchya z dnya narodzhennya Kiyivskij politehnik 06 03 2012 Arhivovano 4 bereznya 2012 u WebCite Olga Zhbankova Nekicha M Istoriya odniyeyi vulici Den 211 subota 16 listopada 2002 Yu N Moskalenko Hto ye hto Dovidnik Profesori Nacionalnogo tehnichnogo universitetu Ukrayini Kiyivskij politehnichnij institut K Osvita 1998 155 s Chip B M Oganesyan O G Mikola Pimonenko biografichnij roman K Molod 1983 256 s il Seriya biografichnij tvoriv Uslavleni imena Vipusk 59 Mikola Pimonenko Albom Avt uporyad I V Ogiyevska K Mistectvo 1983 107 s il Tekst ukr ros angl fr nim isp Movami I V Ogiyevska Volodimir Orlovskij 1842 1914 Mikola Pimonenko 1862 1912 albom Nac hudozh muzej Ukrayini Hmelnickij Galereya 2006 192 s il 2 serpnya 2018 u Wayback Machine Vistavka tvoriv Mikoli Kornilovicha Pimonenka Katalog 21 sichnya 2022 u Wayback Machine Kiyivskij derzhavnij muzej ukrayinskogo mistectva 1963 PosilannyaPimonenko Mikola Kornilovich Shevchenkivska enciklopediya u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2015 T 5 Pe S S 118 Pimonenko Mikola Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1963 T 6 kn XI Literi Pere Po S 1366 1000 ekz Mikola Kornilijovich Pimonenko Komplekt listivok Kiyiv Derzhavne vidavnictvo obrazotvorchogo mistectva i muzichnoyi literaturi URSR 1962 Mikola Pimonenko Komplekt listivok Kiyiv Mistectvo 1973