- Ця стаття присвячена історії Грецької діаспори від XIV до XIX століть.
Грецька торговельна діаспора — термін, яким позначають грецьку діаспору в період бурхливої еміграції греків з батьківщини від XIV до XIX століть, коли представників усіх соціальних верств, що виїжджали з Греції, ставали переважно купцями чи власниками магазинів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpsTHlWRU1DVTVNeTRsUkRBbE9UTXVKVVF3SlRsREpVUXdKVUl3SlVReEpUZ3dKVVF3SlVJd0pVUXdKVUkzSlVRd0pVSkNKVVF4SlRrMkxtcHdaeTh5TURCd2VDMGxSREFsT1RNdUpVUXdKVGt6TGlWRU1DVTVReVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ055VkVNQ1ZDUWlWRU1TVTVOaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell4TDBsdllXNXVhWE5mZG1GeWRtRnJhWE11YW5Cbkx6SXdNSEI0TFVsdllXNXVhWE5mZG1GeWRtRnJhWE11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У країні розселення грецька діаспора характеризувалася такою постійною ознакою, як активність у торговельній та культурно-просвітницькій діяльності. Сприятливі умови для здійснення торговельних операцій (природні підприємницькі здібності греків та різні привілеї з боку іноземних урядів) стимулювали накопичення капіталів, сприяли заснуванню торговельних домів та розквіту грецьких громад. Фінансові можливості грецьких комерсантів створили основу для культурно-просвітницької та благодійної діяльності.
Протягом розглянутого періоду грецька діаспора відігравала важливу роль у формуванні національної самосвідомості та самоідентифікації греків. Греки діаспори не тільки виступали за збереження своєї національної культури, традицій і самосвідомості в рамках грецьких громад, але й передавали значні суми грошей на поширення освіти в Греції. Тільки так — своїми власними капіталами греки могли надати допомогу своїм співвітчизникам, що залишалися під владою турків. Таким чином, завдяки активній економічній і суспільній діяльності греків — членів торгових громад грецька діаспора відчувала себе органічною частиною єдиної нації.
Початки і загальна характеристика грецької діаспори
Грецька еміграція на Захід почалася ще до 1453 року — року падіння Константинополя, а саме в останньому десятилітті XIV століття, коли загроза нападу турків-османів на Візантію ставала все реальнішою. В десятиліття до й після 1453 року рух переселення набув таких розмірів, що перебування греків поза межами свого етнічного середовища стали називати діаспорою. Еміграція продовжувалася протягом усього періоду турецького панування. Колонії, засновані греками-переселенцями в Західній і Центральній Європі, складалися з представників усіх соціальних верств — інтелігенції, дипломатів, видавців, купців, ремісників, артистів, священиків, найманих робітників й солдат. Проте, попри такий різноманітний професійний склад, на новому місці всі вони ставали купцями чи власниками магазинів. Головною причиною створення нових колоній, що виникли наприкінці XVIII — на початку XIX століть, стала торгівля; еміграція на цьому етапі носила здебільшого комерційний характер. У результаті на початку XIX століття грецькі торговельні колонії існували в країнах Західної та Центральної Європи, на півночі Балкан і в Південній Росії — теперішній Україні. Греки дісталися до Єгипту, Індії та навіть Америки. Ці колонії одержали розвиток після Грецької революції 1821 року.
Перебуваючи в чужій країні, грецькі переселенці, як правило, не припиняли контакту зі своїми співвітчизниками, селилися компактно й об'єднувалися в громади подібно самокерованим громадам у самій Греції зі своїми храмами, священиками, школами, лікарнями, друкарнями. Громади мали статут, за яким визначалися права й обов'язки їхніх членів, наприклад, перераховувати певні суми грошей на підтримку церкви, школи, лікарні тощо. Ці гроші надходили у вигляді податку на ввезені товари чи товари, що вивозились грецькими торговцями. Об'єднання в громади було дуже важливим явищем в історії греків діаспори, оскільки вони навчалися самоврядуванню й самостійному прийняттю рішень, ці організаційні центри пізніше виявилися корисними під час підготовки Грецької революції 1821 року, а також дозволили зберегти своє етнічне середовище й грецька релігію. Єдине, що об'єднувало усіх колоністів, — любов до їх першої батьківщини й освіти.
Найчисленнішими були грецькі торговельні колонії в Нідерландах, Австрійській імперії й Італії. Переселенці відкривали комерційні підприємства і, використовуючи місцеві можливості, здійснювали велику частину зовнішньої торгівлі тих країн, що прийняли їх: наприклад, у Венеції з давньою процвітаючою грецькою колонією чи в Амстердамі, де в 1730 році грекам, євреям і вірменам були надані такі ж торговельні привілеї, як і голландським підданим. З цього часу іноземні купці замінили голландців у торгівлі Леванта, й Амстердам став основною базою грецьких купців у Західній Європі. Саме ці колонії відіграли найважливішу роль у розвитку національної свідомості греків.
Грецька діаспора в країнах Західної Європи 18-19 століть
Нідерланди
На початку XIX століття у Нідерландах постійно проживало майже 100 грецьких купців. Серед них відомі своєю просвітницькою і благодійною діяльністю , і . Згідно з «Амстердамським літописом» у 1755 році, грецької церкви в цьому місті не було. Для відправлення релігійних обрядів запрошувалися священики з Ізміра, всі витрати з їх проживання в Амстердамі брали на себе місцеві торговці. Пізніше тут було побудовано невеликий православний храм.
Окремо слід згадати про культурно-просвітницьку діяльність самого автора «Амстердамського літопису» . 1740 року молодим він виїхав із Загори до Ізміра, а звідти в 1755 році — до Амстердама, де займався торгівлею. Купець із Загори піклувався про кожного грека-колоніста, про процвітання його малої батьківщини, про розвиток освіти серед грецької молоді. Іоанніс Прінгос купував велику кількість книг, складав їх у шухляди; з огляду на труднощі сполучення в той час, він вантажив їх на судна, що вирушали до Леванта, й через Ізмір надсилав до Загори, де була заснована бібліотека. У супровідному листі від 1762 року він зазначав:
«Шухляди, як вони є, ставте одну на одну, щоб вийшла невелика бібліотека для користі й процвітання молоді моєї батьківщини, де по цих філософських, історичних і релігійних книгах викладають у всіх школах предмети як для греків, так і для всіх націй Європи, і нехай вони підуть на користь, оскільки в цьому мета мого послання — на благо нації».
Італія
Ще в середині століття поселення грецьких купців існували в містах Італії: Венеції, Анконі, Ліворно. У XVIII столітті багато греків-купців оселилися в Неаполітанському королівстві. За свідченням Г. Л. Арша, загальна кількість греків, які проживали в XVIII столітті в італійських містах, становила майже 7 тисяч осіб. У другій половині XVIII століття Венеція втратила свою економічну й політичну могутність, проте не перестала бути великим освітнім центром греків, і в XIX столітті багаті торговці продовжували підтримувати грецьку громаду і сприяти культурному й національному відродженню греків.
Грецькі друкарні Глікіса, Саросу, Феодосіу й італійця Антонія Вортолі постачали головним чином релігійну, а також філософську, художню, історичну літературу й інші видання греків Османської імперії і закордонних колоній. Ці видання, що значною мірою вплинули на самосвідомість греків, збагатили грецькі й іноземні бібліотеки, а також церкви і монастирі. У Венеції вперше були опубліковані грецькою мовою повне зібрання творів Платона й Біблії. У другій половині XVIII століття тільки в друкарні Глікіса було випущено близько 400 видань. За період з 1802 по 1820 років вийшли ще 453 нові книги.
Кошти на видання книг Глікіса й інших друкарень надходили від грецьких громад. Громада грецьких купців Ліворно покрила видатки на друкування «Короткої історії Греції» (1807) Грігоріоса Паліурітіса. 90 видань Глікіса профінансували янінські купці-брати Анастасіос, Ніколаос, Зоіс та Михайло Зосімас.
На кошти грецької громади Венеції відкривалися школи, 1665 року заснований вищий навчальний заклад — гімназія , що проіснувала до 1795 року. Багатий купець родом з Керкіри Фома Флангініс залишив за заповітом значну суму грошей на заснування гімназії, що відіграла важливу роль у розвитку новогрецькї освіти. З інших греків Венеції, що жертвували великі суми грошей на розвиток освіти, нам відомий Еммануїл Глізуніос, що передав 1.000 дукатів на заснування школи на Хіосі; Манос Гіонмас з Яніни, що побудував вищу духовну семінарію в Яніні; Спірідон Різос, що заснував на свої кошти школу в селі Лаку північного Епіра. Грецька громада Венеції надавала матеріальну підтримку не тільки новим школам, але й тим, що вже існували в Греції.
До сфери діяльності грецької громади Венеції входило також відкриття лікарні й притулку для бідних, заснування бібліотеки і музею. Багаті купці давали придане бідним дівчатам на весілля.
Торговельна колонія греків Ліворно створилася пізніше, ніж у Венеції, і була нечисленною. Проте її члени — багаті грецькі судновласники і купці — в будь-який спосіб допомагали нації. На їхні кошти була побудована лікарня Святого Антонія, притулок для бідних і в 1760 р. собор Святої Трійці. Щоб утримувати собор і тільки-но відкриту школу, 11 грудня 1764 року грецькі купці Ліворно Хрістос Боніс, Іоанніс Бецос, Іоанніс Вретос, Хрістодулос Костакіс, Георгіос Ламбру, Евангелос Адамопулос, Спірідон Захаріу й Іоанніс Захаріу домовилися між собою перераховувати громаді мито, що становило четверту частину вартості товарів, ввезених ними з Леванта. У 1775 році міською радою Ліворно ухвалений Статут грецької громади, що надавав грекам ряд привілеїв і право мати свої органи управління. 7-й розділ Статуту визначав фінансові питання громади. Товари, ввезені з Леванта, обкладалися митом: 0,25% від їхньої загальної вартості, а ті, що вивозились, — 0,125% (після прийняття Статуту це правило стало офіційним). Митом також обкладалися поштучно всі транзитні товари, а з кожного грецького судна стягувався щорічний внесок 1 чекіні (венеціанська монета XVIII століття).
1788 року грецька громада Ліворно виплачувала стипендії бідним студентам із Греції для навчання медицини, математики, мистецтва в європейських університетах. Остання стипендія була видана в 1822 р., після цього громада передавала гроші на витрати Грецької революції 1821 р. 1804 року в Ліворно грецькою громадою була заснована школа , що проіснувала до 1837 року. Рішення про відкриття школи було прийнято ще в 1775 році. На її будівництво членами громади було пожертвувано 62 чекіні. Керуючими цією школою були купці Михайло Зосімас і Панайотіс Палліс.
Окремо відзначимо внесок купців Зосімадів (часто їх називають Зосіми чи Зосима) родом з Яніни в культурне відродження нації. Зосімадів було шість братів (Анастасіос, Зоіс, Феодосіос, Іоанніс, Ніколаос і Михайло). Феодосіос, Ніколаос і Михайло оселилися в Ліворно, а троє інших — спочатку в Ніжині. Ці два грецьких центри стали опорними пунктами їхніх торговельних операцій. Торговельний дім Зосімадів процвітав, проте в 1793 р. після смерті одного з братів (Феодосіоса) фірма майже цілком припинила свою комерційну діяльність і до 1842 року, коли вмер останній Зосімас, брати передавали величезні суми грошей на добродійність і поширення освіти. Зосімадіси відкривали школи, притулки для бідних, лікарні, допомагали студентам отримувати освіту, підтримували різні видавницькі проєкти (найбільший з них — — історична серія, що видавалася з 1804 по 1814 р. у Парижі з ініціативи грецького просвітителя Адамантіоса Кораіса). Також Зосімадіси надавали матеріальну допомогу й російським науковим товариствам і навчальним закладам. Діяльність братів Зосімадіс була високо оцінена грецьким і російським урядами. В Історичному архіві Міністерства закордонних справ Греції зберігається документ, у якому «Грецьке королівство висловлює подяку пану Ніколаосу Зосімаду з міста Ніжина (Україна) за надсилання книг у дарунок нації».
Австрійська імперія
У першій половині XVIII століття велика кількість греків з Македонії прибула в австрійські володіння. Місцеві влади надали переселенцям безліч привілеїв, що сприяло активізації комерційної діяльності греків. Вони не тільки здійснювали зовнішню торгівлю Австрії з Османською імперією, але разом із сербами, вірменами і євреями контролювали внутрішню торгівлю Угорщини, Воєводини, Хорватії, Славонії і частини Трансильванії та Моравії. Стурбована цим, австрійська влада видала ряд декретів, за якими роздрібна торгівля в австрійських володіннях дозволялася тільки габсбурзьким підданим. Тому греки приймали австрійське підданство, що надавало їм право вільно торгувати з Османською імперією. На початку XIX століття число греків в Австрійській імперії досягло 90 тисяч осіб. Серед них переважали багаті купці і банкіри з щорічним доходом 150.000 голландських флоринів.
Грецька торговельна колонія Відня була не тільки економічно процвітаючою, але й однією з найбільших просвітницьких центрів греків, де зароджувалися ідеї про майбутнє звільнення нації. У Відні створилися дві грецьких громади, об'єднані кожна навколо своєї церкви. У 1783 році громадою греків підданих Османської імперії була побудована церква Святого Георгія і пізніше, на кошти банкіра Сімоноса Сінаса і купця Стергіоса Думбаса — церква Святої Трійці для греків, що прийняли австрійське підданство. У 1802 року греки, австрійські піддані, почали будівництво грецької початкової школи. Щорічно на шкільні витрати перераховувалось 1.000 флоринів з торговельного дому Накосів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTltTDJaa0wwaGxjbTFsYzE5MGFHVmZjMk5vYjJ4aGNpNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Греки Відня жертвували значні суми грошей на видавництво книг рідною мовою. Грецька бібліографія того часу поповнилася цінними працями, виданими у Відні. 1791 року у грецькій друкарні Маркідоса Пуліоса вийшла перша грецька газета «Ефімеріс», яка знайомила співвітчизників з ідеями Великої французької революції і згодом стала предметом гонінь з боку Порти. З 1811 по 1820 роки у Відні виходив журнал (Учений Гермес), що зіграв визначну роль в ідеологічній підготовці Грецької революції 1821 року. З середовища грецьких купців патріотів і вчених вийшов перший грецький революціонер Рігас Велестінліс, що розвивав ідею створення на Балканському півострові й у Малій Азії унітарної демократичної держави Грецької Республіки (див. Енозіс).
Угорщина
Велику роль у розвитку національної самосвідомості відіграли грецькі громади Угорщини. У XVIII ст. греки проживали в 54 угорських містах. Велика грецька громада склалася в містечку Токай, де македонці створили компанію з продажу вина, очолювану в 1769 році Іоаннісом Кондісом. Греки Пешта торгували сільськогосподарською продукцією і ремісничими виробами. У Комарно проживало багато торговців зерновими. Літні багаті люди прийняли австрійське підданство, оскільки нажите майно пов'язувало їх з місцем проживання, і тільки в такий спосіб вони могли зберегти його. Молоді залишалися османськими підданими.
У 1795 р. в Угорщині нараховувалося 17 грецьких шкіл. У грецькій школі Пешта викладали давньогрецьку, латинську, німецьку мови, філософію, риторику, церковну музику, а також математику й географію. Школа існувала за рахунок фінансової підтримки грецьких торговців.
У друкарнях Угорщини на кошти грецьких громад видавалися книги новогрецькою мовою. Розвиток друкованої справи йшов паралельно з відкриттям шкіл і церков, оскільки служив тим же релігійним, національним і освітнім цілям. В університетській друкарні Буди й друкарні Траттнер і Каролі в Пешті, відомої більше як Грецька друкарня, видавали псалтирі, підручники з граматики, словники, наукові праці з астрономії, геометрії, фізики, історії тощо.
Великі суми грошей для друкування книг в університетській друкарні Буди передали багаті купці родом з Касторії Дімітріос Сакелларіос і його брат Константінос. Під час турецького панування книги були сполучною ланкою між греками, розкиданими як по Османській імперії, так і по численних закордонних колоніях. Книги сприяли формуванню національної самосвідомості й готували політичне звільнення греків. Тому недивно, що всі надруковані книги розкуповувалися. Греки вважали захист грецької книги справою національної важливості й купували сотні томів у найдорожчих грецьких видавництвах.
Багато грецьких купців Угорщини зібрали великі колекції книг і рукописів, які, як правило, заповідали національним бібліотекам Греції чи Угорщини або передавали грецьким громадам. Відповідно до документа з Історичного архіву Міністерства закордонних справ Греції, бібліотека Константіноса Сакелларіоса була перевезена в Грецію. Найцінніша колекція того часу — бібліотека купця Георгіоса Завіраса, що нараховувала понад 500 найменувань, — збереглася майже цілком і знаходиться зараз у володінні грецької громади Пешта Про самого Георгіоса Завіраса відомо, що він народився в містечку Сіатіста Македонії в 1744 році. Більше сорока років він провів в Угорщині. Паралельно з торгівлею він займався науками — багато читав, писав, перекладав наукові праці. Йому належить 15 власних творів і 19 перекладів новогрецькою мовою. Метою Георгіоса Завіраса як перекладача було перекласти грецькою мовою ці праці, щоб греки не забували рідної мови в чужій країні.
Грецька діаспора в Україні і Росії
Великий внесок у національне й культурне відродження своїх співвітчизників внесли грецькі купці, що переселилися в Росію й Україну. Еміграція греків до російських міст почалася також, як і в італійські, у період середньовіччя. У Києві, Ніжині, Львові й Харкові заснування грецьких колоній датується кінцем XVI — початком XVII століть.
Нові великі грецькі колонії склалися в останній чверті XVIII — початку XIX століття на півдні Росії й в Україні. Іноземні колоністи користувалися тут різними пільгами, наданими їм російським урядом, зацікавленим у заселенні південних провінцій Росії. Після російсько-турецької війни 1768–1774 років і підписання Кючук-Кайнарджійської мирної угоди російський південь заселили греки Егейських островів, узбережжя Малої Азії та Понта. На нових землях вони займалися підприємницькою діяльністю і виявилися в кращому стані, ніж відповідні категорії російського населення. Розширення території Російської держави до узбережжя Чорного моря викликало інтерес у торговців, які мали свої підприємства в Центральній Росії. Купці Москви й Ніжина перенесли частину своєї діяльності в нові області Південної Росії або України — Херсон, Таганрог, Севастополь, Сімферополь, Маріуполь, Миколаїв і пізніше в Одесу.
Грецька громада Одеси була найбільш процвітаючою з власними церквами, навчальними закладами, клубами. Греки були першими поселенцями Одеси, проте в цілому їх було небагато. Вони переважали чисельно серед іноземних судновласників, купців, банкірів міста. У 1800 р. в Одесі було 4 грецьких купці 1-ї гільдії, 19 — 2-ї, 11 — 3-ї, а в 1807 р. купців 1-ї гільдії було 12. З початку XIX століття грецькі торговці Одеси займалися переважно зовнішньою торгівлею і мореплаванням. Загалом на півдні Росії як у торгівлі, так і в судноплавстві головну роль відігравали греки.
Відомо, що грецька школа існувала в Одесі ще в 1794 році. Збільшення кількості освітніх закладів вважалося справою першої необхідності для грецької діаспори. У 1800 році була відкрита нова школа. У 1811 року в Одесі існували дві приватні грецькі школи. У 1817 р. за сприянням генерал-губернатора Новоросійського краю Олександра Ланжерона було відкрите , яке стало центром новогрецької освіти Південної Росії. Метою створення училища було викладання рідної мови дітям греків Одеси, ознайомлення з культурною спадщиною їхніх предків, з історичним минулим, одержання економічних знань і виховання патріотизму. Кошти на його функціонування надходили від грецьких купців, в 1867 р. училище було закрите.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5tTDBGc1pYaGhibVJsY2pJdWFuQm5MekU0TUhCNExVRnNaWGhoYm1SbGNqSXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Грецькі школи Одеси сприяли формуванню національної самосвідомості греків, вони стали центрами ідеологічної підготовки звільнення від турецького панування. Як тільки почалося повстання Олександра Іпсіланті в Молдавії та Валахії, учні залишили парти й пішли боротися проти ворога. Священний батальйон, що боровся з турками у Валахії, був сформований здебільшого з грецької молоді Росії й України. Грецькі школи були відкриті й в інших російських та українських містах, де існували грецькі торговельні громади: у містах Рені, Кишиневі, Сімферополі, Ніжині, Маріуполі.
Підручники для шкіл спочатку привозили з Відня, Москви, Венеції, а в 1818 році з ініціативи місцевих купців в Одесі була заснована приватна друкарня. Тут виходила художня і навчальна література, твори з економіки й мистецтва грецькою, російською, французькою мовами. У 1827 році була відкрита друкарня при Грецькому комерційному училищі, в якій друкували підручники з граматики, хрестоматії, переклади древніх авторів. Приклад грецьких купців Одеси надихнув і торговців інших грецьких громад Південної Росії. Друкарні були відкриті в Севастополі, Керчі, Феодосії та інших містах.
Грецькі купці Одеси виявляли турботу не тільки про місто, в якому вони жили, але й про свою першу батьківщину. На їхні кошти відкривалися школи в різних грецьких містах, виходили підручники, передавалися гроші на видання журналу , надавалася допомога молодим грекам в одержанні освіти в Європі. Великим патріотизмом вирізнявся купець з Яніни Зоіс Капланіс. Він прибув до Росії в 1768 р. Весь свій нажитий у Росії за 38 років капітал він пожертвував на поширення освіти в Греції. Цінні послуги нації зробили московські купці, також уродженці Яніни, брати Манфос і Георгіос Різаріси. Їм належить ідея створення в Епірі жіночої гімназії. Особливого значення брати Різаріси надавали підготовці священнослужителів і збереженню та зміцненню православної релігії.
Активну просвітницьку й благодійну діяльність проводив купець Іоанніс Варвакіс родом з острова Псара. Спочатку він оселився в , де нажив величезний статок на торгівлі ікрою. На його гроші були побудовані монастирі, лікарні, суспільні споруди в Росії і Греції. 1.000.000 карбованців було передано ним на розвиток освіти в Греції: 700.000 крб. — на будівництво ліцею в Афінах (нині знаний як Школа Варвакіос), 300.000 крб. — для грецької школи в Аргосі, 100.000 карбованців — на придбання книг.
Громадський діяч, підприємець-мільйонер, одеський голова Григорій Маразлі побудував школи в Філіппополі (сучасний Пловдив), Константинополі, в Афінах — учительський інститут, комерційну академію та акваріум (перші пізніше увійшли до складу Афінського університету економіки та бізнесу). Крім того передав в дар Афінам 40 полотен із власного приватного зібрання картин. В Салоніках побудував Маразліївській грецький комерційний ліцей, в якому нині розташовується один з факультетів Університету Аристотеля. На острові Керкіра, на прохання його мешканців, відкрив сирітський будинок і видав на його первісне утримання 130 тисяч драхм. Також у столиці Греції Григорій Маразлі налагодив видання грецькою мовою творів російських класиків, які перекладались та готувались до друку в Одесі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlkxTDFoaGJuUm9iM011YW5Cbkx6RTRNSEI0TFZoaGJuUm9iM011YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Г. Л. Арш відзначає, що з усіх європейських країн у Росії були найсприятливіші умови для життя й діяльності грецьких переселенців. Цим автор пояснює появу в 1814 році саме на півдні Російської імперії, а саме в Одесі, таємної патріотичної організації «Філікі Етерія» («Товариство друзів»), що відіграла важливу роль у національно-визвольній боротьбі проти турецького панування. Цю точку зору поділяють й інші дослідники. Організацію заснували три товариші Ніколаос Скуфас, Еммануїл Ксантос і Афанасій Цакалоф
Крім цього, вдале географічне положення Одеси полегшувало зв'язок засновників і членів товариства з грецькими колоніями Росії, придунайських князівств, Австрії і міст Італії.
Грецька діаспора в Румунії і Сербії
Сприятливі умови для грецьких колоністів склалися також в Молдавії і Валахії, де фанаріоти (грецька торговельно-грошова аристократія), що правили у цих князівствах з 1711 року, робили заступництво своїм співвітчизникам. Саме фанаріоти відігравали важливу роль у розвитку освіти у дунайських князівствах. Грецькі купці, що переселилися в Молдавію і Валахію на початку XVIII століть, також займалися просвітительською і національно-патріотичною діяльністю. Головними центрами грецької освіти в дунайських князівствах були великі міста Брашов і Сібіу. У Брашові грецька школа (1762–1908) була створена на кошти, заповідані янінським купцем Панайотісом Хаджинікосом. Періодично значні суми грошей для школи Брашова передавали купці Дімітріос Дмитрика, родом з Віцані Аргірокастру (Епір), що оселився в Брашові близько 1770 року, і австрійський підданий Іоанніс Діамантіс Карол родом з Яніни. У грецьких школах Брашова і Сібіу навчалися діти місцевих торговців і молодь з Греції.
У Сербії греки селилися уздовж торгового шляху з містечка до Відня. Основним заняттям переселенців тут, як і в інших країнах, була торгівля. За свідченням сербського вченого Руварача, місцевий ринок складався більшою мірою з греків, ніж із сербів. Просвітницька діяльність грецьких громад Сербії й інших югославських країн була настільки активною, що грецька мова й освіта були широко поширені і серед вищих верств сербського суспільства. Відомою була грецька школа в Земліно. Підручники для цієї школи були надруковані у Венеції на кошти греків Сербії.
Інші європейські країни
Чим далі від Стамбулу та Сходу прямували грецькі емігранти, тим менш численними й більш ізольованими були їх поселення. Так, менші за розміром колонії були створені в Англії, Франції, Польщі. Наприкінці XVIII століття торгові колонії греків існували на всьому узбережжі Середземного моря, на Мальті, в Лісабоні, у 1743 р. греки добралися до Менорки.
Багато греків відвідувало Францію, але постійно проживало тут на початку XIX століття близько 50 чоловік. Дві грецькі купецькі фірми функціонували в Марселі. Греки Франції вели активну просвітницьку діяльність, особливо під час перебування в Парижі Адамантіоса Кораіса. Відомості про грецьку торговельну колонію Англії за XVIII століття неповні. Відомо, що там проживало небагато торговців родзинок, які вони ввозили через Закінф і Кефалінію з Пелопоннесу.
Після Грецької революції 1821 року культурно-просвітницька й благодійна діяльність грецької діаспори не припинилася. Частина Греції залишалася ще під владою Османської імперії. На зміну турецьким правителям прийшли нові європейські династії. Тому наснага, викликана Грецькою революцією 1821 р., не зникла, і боротьба за національне визволення продовжувалася.
Примітки
- Маразли Григорий Григорьевич — Греки Украины [ 15 квітня 2014 у Wayback Machine.](рос.)
Література
- Олена Згінник. Грецька торговельна діаспора в останній чверті XVIII — на початку XIX СТ. (до питання про вивчення самосвідомості греків)//Схід (журнал), 2003.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya prisvyachena istoriyi Greckoyi diaspori vid XIV do XIX stolit Grecka torgovelna diaspora termin yakim poznachayut grecku diasporu v period burhlivoyi emigraciyi grekiv z batkivshini vid XIV do XIX stolit koli predstavnikiv usih socialnih verstv sho viyizhdzhali z Greciyi stavali perevazhno kupcyami chi vlasnikami magaziniv Grigorij Marazli odeskij miskij golova pidpriyemec miljoner greckij patriot ta filantrop Ivan Varvaci chlen Filiki Eteriyi mecenat aktivnij uchasnik Greckoyi nacionalno vizvolnoyi revolyuciyi U krayini rozselennya grecka diaspora harakterizuvalasya takoyu postijnoyu oznakoyu yak aktivnist u torgovelnij ta kulturno prosvitnickij diyalnosti Spriyatlivi umovi dlya zdijsnennya torgovelnih operacij prirodni pidpriyemnicki zdibnosti grekiv ta rizni privileyi z boku inozemnih uryadiv stimulyuvali nakopichennya kapitaliv spriyali zasnuvannyu torgovelnih domiv ta rozkvitu greckih gromad Finansovi mozhlivosti greckih komersantiv stvorili osnovu dlya kulturno prosvitnickoyi ta blagodijnoyi diyalnosti Protyagom rozglyanutogo periodu grecka diaspora vidigravala vazhlivu rol u formuvanni nacionalnoyi samosvidomosti ta samoidentifikaciyi grekiv Greki diaspori ne tilki vistupali za zberezhennya svoyeyi nacionalnoyi kulturi tradicij i samosvidomosti v ramkah greckih gromad ale j peredavali znachni sumi groshej na poshirennya osviti v Greciyi Tilki tak svoyimi vlasnimi kapitalami greki mogli nadati dopomogu svoyim spivvitchiznikam sho zalishalisya pid vladoyu turkiv Takim chinom zavdyaki aktivnij ekonomichnij i suspilnij diyalnosti grekiv chleniv torgovih gromad grecka diaspora vidchuvala sebe organichnoyu chastinoyu yedinoyi naciyi Pochatki i zagalna harakteristika greckoyi diasporiGrecka emigraciya na Zahid pochalasya she do 1453 roku roku padinnya Konstantinopolya a same v ostannomu desyatilitti XIV stolittya koli zagroza napadu turkiv osmaniv na Vizantiyu stavala vse realnishoyu V desyatilittya do j pislya 1453 roku ruh pereselennya nabuv takih rozmiriv sho perebuvannya grekiv poza mezhami svogo etnichnogo seredovisha stali nazivati diasporoyu Emigraciya prodovzhuvalasya protyagom usogo periodu tureckogo panuvannya Koloniyi zasnovani grekami pereselencyami v Zahidnij i Centralnij Yevropi skladalisya z predstavnikiv usih socialnih verstv inteligenciyi diplomativ vidavciv kupciv remisnikiv artistiv svyashenikiv najmanih robitnikiv j soldat Prote popri takij riznomanitnij profesijnij sklad na novomu misci vsi voni stavali kupcyami chi vlasnikami magaziniv Golovnoyu prichinoyu stvorennya novih kolonij sho vinikli naprikinci XVIII na pochatku XIX stolit stala torgivlya emigraciya na comu etapi nosila zdebilshogo komercijnij harakter U rezultati na pochatku XIX stolittya grecki torgovelni koloniyi isnuvali v krayinah Zahidnoyi ta Centralnoyi Yevropi na pivnochi Balkan i v Pivdennij Rosiyi teperishnij Ukrayini Greki distalisya do Yegiptu Indiyi ta navit Ameriki Ci koloniyi oderzhali rozvitok pislya Greckoyi revolyuciyi 1821 roku Perebuvayuchi v chuzhij krayini grecki pereselenci yak pravilo ne pripinyali kontaktu zi svoyimi spivvitchiznikami selilisya kompaktno j ob yednuvalisya v gromadi podibno samokerovanim gromadam u samij Greciyi zi svoyimi hramami svyashenikami shkolami likarnyami drukarnyami Gromadi mali statut za yakim viznachalisya prava j obov yazki yihnih chleniv napriklad pererahovuvati pevni sumi groshej na pidtrimku cerkvi shkoli likarni tosho Ci groshi nadhodili u viglyadi podatku na vvezeni tovari chi tovari sho vivozilis greckimi torgovcyami Ob yednannya v gromadi bulo duzhe vazhlivim yavishem v istoriyi grekiv diaspori oskilki voni navchalisya samovryaduvannyu j samostijnomu prijnyattyu rishen ci organizacijni centri piznishe viyavilisya korisnimi pid chas pidgotovki Greckoyi revolyuciyi 1821 roku a takozh dozvolili zberegti svoye etnichne seredovishe j grecka religiyu Yedine sho ob yednuvalo usih kolonistiv lyubov do yih pershoyi batkivshini j osviti Najchislennishimi buli grecki torgovelni koloniyi v Niderlandah Avstrijskij imperiyi j Italiyi Pereselenci vidkrivali komercijni pidpriyemstva i vikoristovuyuchi miscevi mozhlivosti zdijsnyuvali veliku chastinu zovnishnoyi torgivli tih krayin sho prijnyali yih napriklad u Veneciyi z davnoyu procvitayuchoyu greckoyu koloniyeyu chi v Amsterdami de v 1730 roci grekam yevreyam i virmenam buli nadani taki zh torgovelni privileyi yak i gollandskim piddanim Z cogo chasu inozemni kupci zaminili gollandciv u torgivli Levanta j Amsterdam stav osnovnoyu bazoyu greckih kupciv u Zahidnij Yevropi Same ci koloniyi vidigrali najvazhlivishu rol u rozvitku nacionalnoyi svidomosti grekiv Grecka diaspora v krayinah Zahidnoyi Yevropi 18 19 stolitNiderlandi Na pochatku XIX stolittya u Niderlandah postijno prozhivalo majzhe 100 greckih kupciv Sered nih vidomi svoyeyu prosvitnickoyu i blagodijnoyu diyalnistyu i Zgidno z Amsterdamskim litopisom u 1755 roci greckoyi cerkvi v comu misti ne bulo Dlya vidpravlennya religijnih obryadiv zaproshuvalisya svyasheniki z Izmira vsi vitrati z yih prozhivannya v Amsterdami brali na sebe miscevi torgovci Piznishe tut bulo pobudovano nevelikij pravoslavnij hram Okremo slid zgadati pro kulturno prosvitnicku diyalnist samogo avtora Amsterdamskogo litopisu 1740 roku molodim vin viyihav iz Zagori do Izmira a zvidti v 1755 roci do Amsterdama de zajmavsya torgivleyu Kupec iz Zagori pikluvavsya pro kozhnogo greka kolonista pro procvitannya jogo maloyi batkivshini pro rozvitok osviti sered greckoyi molodi Ioannis Pringos kupuvav veliku kilkist knig skladav yih u shuhlyadi z oglyadu na trudnoshi spoluchennya v toj chas vin vantazhiv yih na sudna sho virushali do Levanta j cherez Izmir nadsilav do Zagori de bula zasnovana biblioteka U suprovidnomu listi vid 1762 roku vin zaznachav Shuhlyadi yak voni ye stavte odnu na odnu shob vijshla nevelika biblioteka dlya koristi j procvitannya molodi moyeyi batkivshini de po cih filosofskih istorichnih i religijnih knigah vikladayut u vsih shkolah predmeti yak dlya grekiv tak i dlya vsih nacij Yevropi i nehaj voni pidut na korist oskilki v comu meta mogo poslannya na blago naciyi Italiya She v seredini stolittya poselennya greckih kupciv isnuvali v mistah Italiyi Veneciyi Ankoni Livorno U XVIII stolitti bagato grekiv kupciv oselilisya v Neapolitanskomu korolivstvi Za svidchennyam G L Arsha zagalna kilkist grekiv yaki prozhivali v XVIII stolitti v italijskih mistah stanovila majzhe 7 tisyach osib U drugij polovini XVIII stolittya Veneciya vtratila svoyu ekonomichnu j politichnu mogutnist prote ne perestala buti velikim osvitnim centrom grekiv i v XIX stolitti bagati torgovci prodovzhuvali pidtrimuvati grecku gromadu i spriyati kulturnomu j nacionalnomu vidrodzhennyu grekiv Grecki drukarni Glikisa Sarosu Feodosiu j italijcya Antoniya Vortoli postachali golovnim chinom religijnu a takozh filosofsku hudozhnyu istorichnu literaturu j inshi vidannya grekiv Osmanskoyi imperiyi i zakordonnih kolonij Ci vidannya sho znachnoyu miroyu vplinuli na samosvidomist grekiv zbagatili grecki j inozemni biblioteki a takozh cerkvi i monastiri U Veneciyi vpershe buli opublikovani greckoyu movoyu povne zibrannya tvoriv Platona j Bibliyi U drugij polovini XVIII stolittya tilki v drukarni Glikisa bulo vipusheno blizko 400 vidan Za period z 1802 po 1820 rokiv vijshli she 453 novi knigi Koshti na vidannya knig Glikisa j inshih drukaren nadhodili vid greckih gromad Gromada greckih kupciv Livorno pokrila vidatki na drukuvannya Korotkoyi istoriyi Greciyi 1807 Grigoriosa Paliuritisa 90 vidan Glikisa profinansuvali yaninski kupci brati Anastasios Nikolaos Zois ta Mihajlo Zosimas Na koshti greckoyi gromadi Veneciyi vidkrivalisya shkoli 1665 roku zasnovanij vishij navchalnij zaklad gimnaziya sho proisnuvala do 1795 roku Bagatij kupec rodom z Kerkiri Foma Flanginis zalishiv za zapovitom znachnu sumu groshej na zasnuvannya gimnaziyi sho vidigrala vazhlivu rol u rozvitku novogreckyi osviti Z inshih grekiv Veneciyi sho zhertvuvali veliki sumi groshej na rozvitok osviti nam vidomij Emmanuyil Glizunios sho peredav 1 000 dukativ na zasnuvannya shkoli na Hiosi Manos Gionmas z Yanini sho pobuduvav vishu duhovnu seminariyu v Yanini Spiridon Rizos sho zasnuvav na svoyi koshti shkolu v seli Laku pivnichnogo Epira Grecka gromada Veneciyi nadavala materialnu pidtrimku ne tilki novim shkolam ale j tim sho vzhe isnuvali v Greciyi Do sferi diyalnosti greckoyi gromadi Veneciyi vhodilo takozh vidkrittya likarni j pritulku dlya bidnih zasnuvannya biblioteki i muzeyu Bagati kupci davali pridane bidnim divchatam na vesillya Torgovelna koloniya grekiv Livorno stvorilasya piznishe nizh u Veneciyi i bula nechislennoyu Prote yiyi chleni bagati grecki sudnovlasniki i kupci v bud yakij sposib dopomagali naciyi Na yihni koshti bula pobudovana likarnya Svyatogo Antoniya pritulok dlya bidnih i v 1760 r sobor Svyatoyi Trijci Shob utrimuvati sobor i tilki no vidkritu shkolu 11 grudnya 1764 roku grecki kupci Livorno Hristos Bonis Ioannis Becos Ioannis Vretos Hristodulos Kostakis Georgios Lambru Evangelos Adamopulos Spiridon Zahariu j Ioannis Zahariu domovilisya mizh soboyu pererahovuvati gromadi mito sho stanovilo chetvertu chastinu vartosti tovariv vvezenih nimi z Levanta U 1775 roci miskoyu radoyu Livorno uhvalenij Statut greckoyi gromadi sho nadavav grekam ryad privileyiv i pravo mati svoyi organi upravlinnya 7 j rozdil Statutu viznachav finansovi pitannya gromadi Tovari vvezeni z Levanta obkladalisya mitom 0 25 vid yihnoyi zagalnoyi vartosti a ti sho vivozilis 0 125 pislya prijnyattya Statutu ce pravilo stalo oficijnim Mitom takozh obkladalisya poshtuchno vsi tranzitni tovari a z kozhnogo greckogo sudna styaguvavsya shorichnij vnesok 1 chekini venecianska moneta XVIII stolittya 1788 roku grecka gromada Livorno viplachuvala stipendiyi bidnim studentam iz Greciyi dlya navchannya medicini matematiki mistectva v yevropejskih universitetah Ostannya stipendiya bula vidana v 1822 r pislya cogo gromada peredavala groshi na vitrati Greckoyi revolyuciyi 1821 r 1804 roku v Livorno greckoyu gromadoyu bula zasnovana shkola sho proisnuvala do 1837 roku Rishennya pro vidkrittya shkoli bulo prijnyato she v 1775 roci Na yiyi budivnictvo chlenami gromadi bulo pozhertvuvano 62 chekini Keruyuchimi ciyeyu shkoloyu buli kupci Mihajlo Zosimas i Panajotis Pallis Okremo vidznachimo vnesok kupciv Zosimadiv chasto yih nazivayut Zosimi chi Zosima rodom z Yanini v kulturne vidrodzhennya naciyi Zosimadiv bulo shist brativ Anastasios Zois Feodosios Ioannis Nikolaos i Mihajlo Feodosios Nikolaos i Mihajlo oselilisya v Livorno a troye inshih spochatku v Nizhini Ci dva greckih centri stali opornimi punktami yihnih torgovelnih operacij Torgovelnij dim Zosimadiv procvitav prote v 1793 r pislya smerti odnogo z brativ Feodosiosa firma majzhe cilkom pripinila svoyu komercijnu diyalnist i do 1842 roku koli vmer ostannij Zosimas brati peredavali velichezni sumi groshej na dobrodijnist i poshirennya osviti Zosimadisi vidkrivali shkoli pritulki dlya bidnih likarni dopomagali studentam otrimuvati osvitu pidtrimuvali rizni vidavnicki proyekti najbilshij z nih istorichna seriya sho vidavalasya z 1804 po 1814 r u Parizhi z iniciativi greckogo prosvititelya Adamantiosa Koraisa Takozh Zosimadisi nadavali materialnu dopomogu j rosijskim naukovim tovaristvam i navchalnim zakladam Diyalnist brativ Zosimadis bula visoko ocinena greckim i rosijskim uryadami V Istorichnomu arhivi Ministerstva zakordonnih sprav Greciyi zberigayetsya dokument u yakomu Grecke korolivstvo vislovlyuye podyaku panu Nikolaosu Zosimadu z mista Nizhina Ukrayina za nadsilannya knig u darunok naciyi Avstrijska imperiya U pershij polovini XVIII stolittya velika kilkist grekiv z Makedoniyi pribula v avstrijski volodinnya Miscevi vladi nadali pereselencyam bezlich privileyiv sho spriyalo aktivizaciyi komercijnoyi diyalnosti grekiv Voni ne tilki zdijsnyuvali zovnishnyu torgivlyu Avstriyi z Osmanskoyu imperiyeyu ale razom iz serbami virmenami i yevreyami kontrolyuvali vnutrishnyu torgivlyu Ugorshini Voyevodini Horvatiyi Slavoniyi i chastini Transilvaniyi ta Moraviyi Sturbovana cim avstrijska vlada vidala ryad dekretiv za yakimi rozdribna torgivlya v avstrijskih volodinnyah dozvolyalasya tilki gabsburzkim piddanim Tomu greki prijmali avstrijske piddanstvo sho nadavalo yim pravo vilno torguvati z Osmanskoyu imperiyeyu Na pochatku XIX stolittya chislo grekiv v Avstrijskij imperiyi dosyaglo 90 tisyach osib Sered nih perevazhali bagati kupci i bankiri z shorichnim dohodom 150 000 gollandskih floriniv Grecka torgovelna koloniya Vidnya bula ne tilki ekonomichno procvitayuchoyu ale j odniyeyu z najbilshih prosvitnickih centriv grekiv de zarodzhuvalisya ideyi pro majbutnye zvilnennya naciyi U Vidni stvorilisya dvi greckih gromadi ob yednani kozhna navkolo svoyeyi cerkvi U 1783 roci gromadoyu grekiv piddanih Osmanskoyi imperiyi bula pobudovana cerkva Svyatogo Georgiya i piznishe na koshti bankira Simonosa Sinasa i kupcya Stergiosa Dumbasa cerkva Svyatoyi Trijci dlya grekiv sho prijnyali avstrijske piddanstvo U 1802 roku greki avstrijski piddani pochali budivnictvo greckoyi pochatkovoyi shkoli Shorichno na shkilni vitrati pererahovuvalos 1 000 floriniv z torgovelnogo domu Nakosiv vidannya 1817 roku Greki Vidnya zhertvuvali znachni sumi groshej na vidavnictvo knig ridnoyu movoyu Grecka bibliografiya togo chasu popovnilasya cinnimi pracyami vidanimi u Vidni 1791 roku u greckij drukarni Markidosa Puliosa vijshla persha grecka gazeta Efimeris yaka znajomila spivvitchiznikiv z ideyami Velikoyi francuzkoyi revolyuciyi i zgodom stala predmetom gonin z boku Porti Z 1811 po 1820 roki u Vidni vihodiv zhurnal Uchenij Germes sho zigrav viznachnu rol v ideologichnij pidgotovci Greckoyi revolyuciyi 1821 roku Z seredovisha greckih kupciv patriotiv i vchenih vijshov pershij greckij revolyucioner Rigas Velestinlis sho rozvivav ideyu stvorennya na Balkanskomu pivostrovi j u Malij Aziyi unitarnoyi demokratichnoyi derzhavi Greckoyi Respubliki div Enozis Ugorshina Veliku rol u rozvitku nacionalnoyi samosvidomosti vidigrali grecki gromadi Ugorshini U XVIII st greki prozhivali v 54 ugorskih mistah Velika grecka gromada sklalasya v mistechku Tokaj de makedonci stvorili kompaniyu z prodazhu vina ocholyuvanu v 1769 roci Ioannisom Kondisom Greki Peshta torguvali silskogospodarskoyu produkciyeyu i remisnichimi virobami U Komarno prozhivalo bagato torgovciv zernovimi Litni bagati lyudi prijnyali avstrijske piddanstvo oskilki nazhite majno pov yazuvalo yih z miscem prozhivannya i tilki v takij sposib voni mogli zberegti jogo Molodi zalishalisya osmanskimi piddanimi U 1795 r v Ugorshini narahovuvalosya 17 greckih shkil U greckij shkoli Peshta vikladali davnogrecku latinsku nimecku movi filosofiyu ritoriku cerkovnu muziku a takozh matematiku j geografiyu Shkola isnuvala za rahunok finansovoyi pidtrimki greckih torgovciv U drukarnyah Ugorshini na koshti greckih gromad vidavalisya knigi novogreckoyu movoyu Rozvitok drukovanoyi spravi jshov paralelno z vidkrittyam shkil i cerkov oskilki sluzhiv tim zhe religijnim nacionalnim i osvitnim cilyam V universitetskij drukarni Budi j drukarni Trattner i Karoli v Peshti vidomoyi bilshe yak Grecka drukarnya vidavali psaltiri pidruchniki z gramatiki slovniki naukovi praci z astronomiyi geometriyi fiziki istoriyi tosho Veliki sumi groshej dlya drukuvannya knig v universitetskij drukarni Budi peredali bagati kupci rodom z Kastoriyi Dimitrios Sakellarios i jogo brat Konstantinos Pid chas tureckogo panuvannya knigi buli spoluchnoyu lankoyu mizh grekami rozkidanimi yak po Osmanskij imperiyi tak i po chislennih zakordonnih koloniyah Knigi spriyali formuvannyu nacionalnoyi samosvidomosti j gotuvali politichne zvilnennya grekiv Tomu nedivno sho vsi nadrukovani knigi rozkupovuvalisya Greki vvazhali zahist greckoyi knigi spravoyu nacionalnoyi vazhlivosti j kupuvali sotni tomiv u najdorozhchih greckih vidavnictvah Bagato greckih kupciv Ugorshini zibrali veliki kolekciyi knig i rukopisiv yaki yak pravilo zapovidali nacionalnim bibliotekam Greciyi chi Ugorshini abo peredavali greckim gromadam Vidpovidno do dokumenta z Istorichnogo arhivu Ministerstva zakordonnih sprav Greciyi biblioteka Konstantinosa Sakellariosa bula perevezena v Greciyu Najcinnisha kolekciya togo chasu biblioteka kupcya Georgiosa Zavirasa sho narahovuvala ponad 500 najmenuvan zbereglasya majzhe cilkom i znahoditsya zaraz u volodinni greckoyi gromadi Peshta Pro samogo Georgiosa Zavirasa vidomo sho vin narodivsya v mistechku Siatista Makedoniyi v 1744 roci Bilshe soroka rokiv vin proviv v Ugorshini Paralelno z torgivleyu vin zajmavsya naukami bagato chitav pisav perekladav naukovi praci Jomu nalezhit 15 vlasnih tvoriv i 19 perekladiv novogreckoyu movoyu Metoyu Georgiosa Zavirasa yak perekladacha bulo pereklasti greckoyu movoyu ci praci shob greki ne zabuvali ridnoyi movi v chuzhij krayini Grecka diaspora v Ukrayini i RosiyiDokladnishe Greki v Ukrayini ta Velikij vnesok u nacionalne j kulturne vidrodzhennya svoyih spivvitchiznikiv vnesli grecki kupci sho pereselilisya v Rosiyu j Ukrayinu Emigraciya grekiv do rosijskih mist pochalasya takozh yak i v italijski u period serednovichchya U Kiyevi Nizhini Lvovi j Harkovi zasnuvannya greckih kolonij datuyetsya kincem XVI pochatkom XVII stolit Novi veliki grecki koloniyi sklalisya v ostannij chverti XVIII pochatku XIX stolittya na pivdni Rosiyi j v Ukrayini Inozemni kolonisti koristuvalisya tut riznimi pilgami nadanimi yim rosijskim uryadom zacikavlenim u zaselenni pivdennih provincij Rosiyi Pislya rosijsko tureckoyi vijni 1768 1774 rokiv i pidpisannya Kyuchuk Kajnardzhijskoyi mirnoyi ugodi rosijskij pivden zaselili greki Egejskih ostroviv uzberezhzhya Maloyi Aziyi ta Ponta Na novih zemlyah voni zajmalisya pidpriyemnickoyu diyalnistyu i viyavilisya v krashomu stani nizh vidpovidni kategoriyi rosijskogo naselennya Rozshirennya teritoriyi Rosijskoyi derzhavi do uzberezhzhya Chornogo morya viklikalo interes u torgovciv yaki mali svoyi pidpriyemstva v Centralnij Rosiyi Kupci Moskvi j Nizhina perenesli chastinu svoyeyi diyalnosti v novi oblasti Pivdennoyi Rosiyi abo Ukrayini Herson Taganrog Sevastopol Simferopol Mariupol Mikolayiv i piznishe v Odesu Grecka gromada Odesi bula najbilsh procvitayuchoyu z vlasnimi cerkvami navchalnimi zakladami klubami Greki buli pershimi poselencyami Odesi prote v cilomu yih bulo nebagato Voni perevazhali chiselno sered inozemnih sudnovlasnikiv kupciv bankiriv mista U 1800 r v Odesi bulo 4 greckih kupci 1 yi gildiyi 19 2 yi 11 3 yi a v 1807 r kupciv 1 yi gildiyi bulo 12 Z pochatku XIX stolittya grecki torgovci Odesi zajmalisya perevazhno zovnishnoyu torgivleyu i moreplavannyam Zagalom na pivdni Rosiyi yak u torgivli tak i v sudnoplavstvi golovnu rol vidigravali greki Vidomo sho grecka shkola isnuvala v Odesi she v 1794 roci Zbilshennya kilkosti osvitnih zakladiv vvazhalosya spravoyu pershoyi neobhidnosti dlya greckoyi diaspori U 1800 roci bula vidkrita nova shkola U 1811 roku v Odesi isnuvali dvi privatni grecki shkoli U 1817 r za spriyannyam general gubernatora Novorosijskogo krayu Oleksandra Lanzherona bulo vidkrite yake stalo centrom novogreckoyi osviti Pivdennoyi Rosiyi Metoyu stvorennya uchilisha bulo vikladannya ridnoyi movi dityam grekiv Odesi oznajomlennya z kulturnoyu spadshinoyu yihnih predkiv z istorichnim minulim oderzhannya ekonomichnih znan i vihovannya patriotizmu Koshti na jogo funkcionuvannya nadhodili vid greckih kupciv v 1867 r uchilishe bulo zakrite Oleksandr Ipsilanti oficer rosijskoyi sluzhbi ocholiv povstannya greckih patriotiv za yakim pochalas Grecka revolyuciya Grecki shkoli Odesi spriyali formuvannyu nacionalnoyi samosvidomosti grekiv voni stali centrami ideologichnoyi pidgotovki zvilnennya vid tureckogo panuvannya Yak tilki pochalosya povstannya Oleksandra Ipsilanti v Moldaviyi ta Valahiyi uchni zalishili parti j pishli borotisya proti voroga Svyashennij bataljon sho borovsya z turkami u Valahiyi buv sformovanij zdebilshogo z greckoyi molodi Rosiyi j Ukrayini Grecki shkoli buli vidkriti j v inshih rosijskih ta ukrayinskih mistah de isnuvali grecki torgovelni gromadi u mistah Reni Kishinevi Simferopoli Nizhini Mariupoli Pidruchniki dlya shkil spochatku privozili z Vidnya Moskvi Veneciyi a v 1818 roci z iniciativi miscevih kupciv v Odesi bula zasnovana privatna drukarnya Tut vihodila hudozhnya i navchalna literatura tvori z ekonomiki j mistectva greckoyu rosijskoyu francuzkoyu movami U 1827 roci bula vidkrita drukarnya pri Greckomu komercijnomu uchilishi v yakij drukuvali pidruchniki z gramatiki hrestomatiyi perekladi drevnih avtoriv Priklad greckih kupciv Odesi nadihnuv i torgovciv inshih greckih gromad Pivdennoyi Rosiyi Drukarni buli vidkriti v Sevastopoli Kerchi Feodosiyi ta inshih mistah Grecki kupci Odesi viyavlyali turbotu ne tilki pro misto v yakomu voni zhili ale j pro svoyu pershu batkivshinu Na yihni koshti vidkrivalisya shkoli v riznih greckih mistah vihodili pidruchniki peredavalisya groshi na vidannya zhurnalu nadavalasya dopomoga molodim grekam v oderzhanni osviti v Yevropi Velikim patriotizmom viriznyavsya kupec z Yanini Zois Kaplanis Vin pribuv do Rosiyi v 1768 r Ves svij nazhitij u Rosiyi za 38 rokiv kapital vin pozhertvuvav na poshirennya osviti v Greciyi Cinni poslugi naciyi zrobili moskovski kupci takozh urodzhenci Yanini brati Manfos i Georgios Rizarisi Yim nalezhit ideya stvorennya v Epiri zhinochoyi gimnaziyi Osoblivogo znachennya brati Rizarisi nadavali pidgotovci svyashennosluzhiteliv i zberezhennyu ta zmicnennyu pravoslavnoyi religiyi Aktivnu prosvitnicku j blagodijnu diyalnist provodiv kupec Ioannis Varvakis rodom z ostrova Psara Spochatku vin oselivsya v de nazhiv velicheznij statok na torgivli ikroyu Na jogo groshi buli pobudovani monastiri likarni suspilni sporudi v Rosiyi i Greciyi 1 000 000 karbovanciv bulo peredano nim na rozvitok osviti v Greciyi 700 000 krb na budivnictvo liceyu v Afinah nini znanij yak Shkola Varvakios 300 000 krb dlya greckoyi shkoli v Argosi 100 000 karbovanciv na pridbannya knig Gromadskij diyach pidpriyemec miljoner odeskij golova Grigorij Marazli pobuduvav shkoli v Filippopoli suchasnij Plovdiv Konstantinopoli v Afinah uchitelskij institut komercijnu akademiyu ta akvarium pershi piznishe uvijshli do skladu Afinskogo universitetu ekonomiki ta biznesu Krim togo peredav v dar Afinam 40 poloten iz vlasnogo privatnogo zibrannya kartin V Salonikah pobuduvav Marazliyivskij greckij komercijnij licej v yakomu nini roztashovuyetsya odin z fakultetiv Universitetu Aristotelya Na ostrovi Kerkira na prohannya jogo meshkanciv vidkriv siritskij budinok i vidav na jogo pervisne utrimannya 130 tisyach drahm Takozh u stolici Greciyi Grigorij Marazli nalagodiv vidannya greckoyu movoyu tvoriv rosijskih klasikiv yaki perekladalis ta gotuvalis do druku v Odesi Emmanuyil Ksantos idejnij providnik tovaristva Filiki Eteriya G L Arsh vidznachaye sho z usih yevropejskih krayin u Rosiyi buli najspriyatlivishi umovi dlya zhittya j diyalnosti greckih pereselenciv Cim avtor poyasnyuye poyavu v 1814 roci same na pivdni Rosijskoyi imperiyi a same v Odesi tayemnoyi patriotichnoyi organizaciyi Filiki Eteriya Tovaristvo druziv sho vidigrala vazhlivu rol u nacionalno vizvolnij borotbi proti tureckogo panuvannya Cyu tochku zoru podilyayut j inshi doslidniki Organizaciyu zasnuvali tri tovarishi Nikolaos Skufas Emmanuyil Ksantos i Afanasij Cakalof Krim cogo vdale geografichne polozhennya Odesi polegshuvalo zv yazok zasnovnikiv i chleniv tovaristva z greckimi koloniyami Rosiyi pridunajskih knyazivstv Avstriyi i mist Italiyi Grecka diaspora v Rumuniyi i SerbiyiSpriyatlivi umovi dlya greckih kolonistiv sklalisya takozh v Moldaviyi i Valahiyi de fanarioti grecka torgovelno groshova aristokratiya sho pravili u cih knyazivstvah z 1711 roku robili zastupnictvo svoyim spivvitchiznikam Same fanarioti vidigravali vazhlivu rol u rozvitku osviti u dunajskih knyazivstvah Grecki kupci sho pereselilisya v Moldaviyu i Valahiyu na pochatku XVIII stolit takozh zajmalisya prosvititelskoyu i nacionalno patriotichnoyu diyalnistyu Golovnimi centrami greckoyi osviti v dunajskih knyazivstvah buli veliki mista Brashov i Sibiu U Brashovi grecka shkola 1762 1908 bula stvorena na koshti zapovidani yaninskim kupcem Panajotisom Hadzhinikosom Periodichno znachni sumi groshej dlya shkoli Brashova peredavali kupci Dimitrios Dmitrika rodom z Vicani Argirokastru Epir sho oselivsya v Brashovi blizko 1770 roku i avstrijskij piddanij Ioannis Diamantis Karol rodom z Yanini U greckih shkolah Brashova i Sibiu navchalisya diti miscevih torgovciv i molod z Greciyi U Serbiyi greki selilisya uzdovzh torgovogo shlyahu z mistechka do Vidnya Osnovnim zanyattyam pereselenciv tut yak i v inshih krayinah bula torgivlya Za svidchennyam serbskogo vchenogo Ruvaracha miscevij rinok skladavsya bilshoyu miroyu z grekiv nizh iz serbiv Prosvitnicka diyalnist greckih gromad Serbiyi j inshih yugoslavskih krayin bula nastilki aktivnoyu sho grecka mova j osvita buli shiroko poshireni i sered vishih verstv serbskogo suspilstva Vidomoyu bula grecka shkola v Zemlino Pidruchniki dlya ciyeyi shkoli buli nadrukovani u Veneciyi na koshti grekiv Serbiyi Inshi yevropejski krayiniChim dali vid Stambulu ta Shodu pryamuvali grecki emigranti tim mensh chislennimi j bilsh izolovanimi buli yih poselennya Tak menshi za rozmirom koloniyi buli stvoreni v Angliyi Franciyi Polshi Naprikinci XVIII stolittya torgovi koloniyi grekiv isnuvali na vsomu uzberezhzhi Seredzemnogo morya na Malti v Lisaboni u 1743 r greki dobralisya do Menorki Bagato grekiv vidviduvalo Franciyu ale postijno prozhivalo tut na pochatku XIX stolittya blizko 50 cholovik Dvi grecki kupecki firmi funkcionuvali v Marseli Greki Franciyi veli aktivnu prosvitnicku diyalnist osoblivo pid chas perebuvannya v Parizhi Adamantiosa Koraisa Vidomosti pro grecku torgovelnu koloniyu Angliyi za XVIII stolittya nepovni Vidomo sho tam prozhivalo nebagato torgovciv rodzinok yaki voni vvozili cherez Zakinf i Kefaliniyu z Peloponnesu Pislya Greckoyi revolyuciyi 1821 roku kulturno prosvitnicka j blagodijna diyalnist greckoyi diaspori ne pripinilasya Chastina Greciyi zalishalasya she pid vladoyu Osmanskoyi imperiyi Na zminu tureckim pravitelyam prijshli novi yevropejski dinastiyi Tomu nasnaga viklikana Greckoyu revolyuciyeyu 1821 r ne znikla i borotba za nacionalne vizvolennya prodovzhuvalasya PrimitkiMarazli Grigorij Grigorevich Greki Ukrainy 15 kvitnya 2014 u Wayback Machine ros LiteraturaOlena Zginnik Grecka torgovelna diaspora v ostannij chverti XVIII na pochatku XIX ST do pitannya pro vivchennya samosvidomosti grekiv Shid zhurnal 2003