І́вківці — село в Україні у Черкаському районі Черкаської області, підпорядковане Медведівській сільській громаді. Село за площею є одним із найбільших у районі[]. 298 мешканців на (1.01.2007).
село Івківці | |
---|---|
![]() | |
Країна | |
Область | Черкаська область |
Район | Черкаський район |
Громада | Медведівська сільська громада |
Облікова картка | Медведівка |
Основні дані | |
Засноване | До 1724 р. |
Населення | 298 (на 01.01.2007) |
Поштовий індекс | 20932 |
Телефонний код | +380 4730 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°08′28″ пн. ш. 32°23′24″ сх. д. / 49.14111° пн. ш. 32.39000° сх. д.Координати: 49°08′28″ пн. ш. 32°23′24″ сх. д. / 49.14111° пн. ш. 32.39000° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 107 м |
Водойми | річка Івківка |
Відстань до обласного центру | 40,7 (фізична)км 46 (автошляхами) км |
Відстань до районного центру | 28 км |
Найближча залізнична станція | Фундукліївка |
Відстань до залізничної станції | 40 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | с. Медведівка |
Карта | |
![]() Івківці | |
![]() Івківці | |
Мапа | |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcxTHlWRU1DVkJNU1ZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRReVZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01GOGxSREVsT0RZbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWtFbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQmZKVVF4SlRneExsOGxSREFsT0RZbFJEQWxRaklsUkRBbFFrRWxSREVsT1RZbFJEQWxRaklsUkRFbE9EWWxSREVsT1RZdWFuQm5Mekl5TUhCNExTVkVNQ1ZCTVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNNRjhsUkRFbE9EWWxSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRBbFFrRWxSREFsUWpJbFJEQWxRakJmSlVReEpUZ3hMbDhsUkRBbE9EWWxSREFsUWpJbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWWxSREFsUWpJbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZsTHlWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ01pVkVNU1U0TWlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ01TVkVNU1U0TXlWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxRamNsUkRFbE9ETWxSREFsUWtZbFJEQWxRamdsUkRBbFFrUWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSXlYeVZFTVNVNE1TNWZKVVF3SlRnMkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSkJKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl5SlVReEpUZzJKVVF4SlRrMkxtcHdaeTh5TWpCd2VDMGxSREFsT1RBbFJEQWxRaklsUkRFbE9ESWxSREFsUWtVbFJEQWxRakVsUkRFbE9ETWxSREVsT0RFbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVJM0pVUXhKVGd6SlVRd0pVSkdKVVF3SlVJNEpVUXdKVUpFSlVRd0pVSkJKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1ZDTWw4bFJERWxPREV1WHlWRU1DVTROaVZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01pVkVNU1U0TmlWRU1TVTVOaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5oTHlWRU1DVTVOU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE5DVkVNU1U1TmlWRU1TVTROeVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa01sUkRBbFFrWWxSREFsUWtJbFJEQWxRalVsUkRBbFFrRWxSREVsT0RGZkpUSXlKVVF3SlRrM0pVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkNKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpFSlVRd0pVSTBKVEl5TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMwbFJEQWxPVFVsUkRFbE9ESWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRFbE9EUWxSREVsT1RZbFJERWxPRGNsUkRBbFFrUWxSREFsUWpnbFJEQWxRamxmSlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpESlVRd0pVSkdKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUkxSlVRd0pVSkJKVVF4SlRneFh5VXlNaVZFTUNVNU55VkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNOQ1V5TWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZtTHlWRU1DVTVOU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE5DVkVNU1U1TmlWRU1TVTROeVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNPVjhsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRa01sUkRBbFFrWWxSREFsUWtJbFJEQWxRalVsUkRBbFFrRWxSREVsT0RGZkpUSXlKVVF3SlRrM0pVUXdKVUkxSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkNKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpFSlVRd0pVSTBKVEl5SlRKRFh5VkVNQ1U0TmlWRU1DVkNNaVZFTUNWQ1FTVkVNU1U1TmlWRU1DVkNNaVZFTVNVNE5pVkVNU1U1Tmk1cWNHY3ZNakl3Y0hndEpVUXdKVGsxSlVReEpUZ3lKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXpKVVF4SlRnd0pVUXdKVUl3SlVReEpUZzBKVVF4SlRrMkpVUXhKVGczSlVRd0pVSkVKVVF3SlVJNEpVUXdKVUk1WHlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNSaVZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE1WOGxNaklsUkRBbE9UY2xSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRBbFFrUWxSREFsUWtVbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqVWxSREFsUWtRbFJEQWxRalFsTWpJbE1rTmZKVVF3SlRnMkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSkJKVVF4SlRrMkpVUXdKVUl5SlVReEpUZzJKVVF4SlRrMkxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJqTHlWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ05DVkVNU1U0TXlWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFqTWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVJeEpVUXhKVGsySlVRd0pVSkNKVVF4SlRoR1h5VkVNU1U0TVNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxPRFlsUkRBbFFqSWxSREFsUWtFbFJERWxPVFlsUkRBbFFqSWxSREVsT0RZbFJERWxPVFl1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFNWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ05DVkVNU1U0TXlWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFqTWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVJeEpVUXhKVGsySlVRd0pVSkNKVVF4SlRoR1h5VkVNU1U0TVNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxPRFlsUkRBbFFqSWxSREFsUWtFbFJERWxPVFlsUkRBbFFqSWxSREVsT0RZbFJERWxPVFl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Географія
Івківці розташовані за 27 км від залізничної станції Фундукліївка та за 46 км від районного та обласного центру — міста Черкаси.
У селі бере початок річка Івківка.
На заході село сусідить із селом Головківка, на півночі з селом Медведівка, на сході з селом Новоселиця і з селом Полуднівка на півдні.
Населення
- 402 (2001 рік)
- 298 (2007 рік)
Історія
Археологічні дослідження
Першими свідченнями проживання людей на території села є виявлені археологами різночасові селища. Володимир Антонович, у 1895 р., зафіксував на території села 5 курганів у полях, кілька поселень. У західній частині села Антонович на своїй карті позначив як курган недосліджений «Семидубову гору».
У 1951 році експедицією інституту археології академії наук УРСР під керівництвом Олексія Івановича Тереножкіна були досліджені село та його околиці. Цією експедицією за 400 м від крайніх будинків, на лівому березі річки Івка, було виявлено залишки культурного шару селища «типу полів захоронень» — дрібні уламки глиняного посуду. Через згадане селище пролягає шлях до села.
У північно-східній Тереножкіним було досліджено гору «Городище», де було зафіксовано вал, що відділяв площадку 60 на 60 м від поля. У південно-західній частині села він оглянув зазначений у Антоновича курган «Семидубова Гора». Біля підніжжя кургану та на його схилах членами експедиції було знайдено фрагменти тонкостінної, товстостінної, сірої, чорної, вохристої як ліпної так і гончарної кераміки. Як зазначав Тереножкін, визначити хронологічні та територіальні рамки колись існуючого тут селища «вельми складно» . Згідно з переказами у горі є поховання військового діяча. Існує припущення, що саме там покоїться прах Богдана Хмельницького, викрадений із Іллінської церкви вірними побратимами гетьмана напередодні вторгнення у Суботів польського війська на чолі з коронним гетьманом Стефаном Чарнецьким.
За висновками археологічної експедиції 1955 року на чолі з Є. Ф. Покровською, у частині села під назвою «Дядченківка» було відмічено рештки селища перших століть н. е.
Таким чином, існування людських поселень на території с. Івківці сягає понад 2 тис. років.
XVII ст.
У середині XVII ст. тут був хутір Лавріна Капусти, який з часом переріс у повноцінне село. У XVII — XVIII століттях село знаходилось у порубіжжі Речі Посполитої та Дикого степу. Козацькі традиції сприяли швидкому кількісному та якісному розвитку села.
XVIII ст.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdk5DODBZeThsUkRBbFFUWWxSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRBbFFrRWxSREFsUWpJbFJEQWxRakJmSlVReEpUZ3hMbDhsUkRBbE9EWWxSREFsUWpJbFJEQWxRa0VsUkRFbE9UWWxSREFsUWpJbFJERWxPRFlsUkRFbE9UWmZKVVF4SlRnM0pVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSTVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Свідченням відродження чи появи повноцінного с. Івківці слугує зведення в селі у 1724 р. православного храму в ім'я Покрови Пресвятої Богородиці. У 1740 р. до Івківської парафіяльної належали 80 дворів у с. Івківці та 26 у с.Трушівці. Як видно із опису церкви Мельхіседеком Значко-Яворьким від 23 вересня 1762 р. у Івківській Покровській церкві був православний священик Прокопій, і церква ніколи в унію не переходила.
У с. Івківці народився керівник національно-визвольної війни 1768 р. Максим Залізняк. Про що свідчать народні перекази та рапорт курінного отамана В.Коржа від 2(14) липня 1768 р. У ньому зазначається, що «Щислясь при курене Тимошовском Родился Польской области села Ивковец Максим Залізняк». Коштом сільської громади в центрі села у 1993 р. було встановлено на цегляному постаменті погруддя М.Залізняка роботи І. М. Гончара.
До 1793 року, до другого поділу Речі Посполитої, території села відносились до польських володінь. Воно входило до Київського воєводства, Чигиринського староства. Населення відносилося до «старостинських посполитих», або «крулевщини». Іншими словами село належало польській казні й входило до старостинської економії. Це можна побачити на карті Речі Посполитої XVIII c. А. Яблоновского.
В XVII—XVIII ст. село знаходилося у порубіжні Речі Посполитої та Дикого степу. Село знаходилося на межі поміщицьких сіл Головківки та Медведівки. Козацькі традиції та кріпосної залежності сприяли швидкому кількісному і якісному розвиткові села.
У період між 1793 −1796 рр. с. Івківці, разом з Чигиринським повітом, входило до складу Херсонської губернії. У відомості за 20 січня 1796 р. у старостинському поселенні Івківці діяла Святопокровська дерев'яна однопрестольна церква. До неї сторонніх слобід приписаних небуло. При церкві було 55 дворів де проживали 189 чоловіків та 186 жінок. При церкві числилися такі особи духовного стану: священик Г. Карповський, 32 р., паламар та його брат Іван, що навчався грамоти та іконопису у Миколаївському монастирі.
У 1796 р. с. Івківці увійшло до складу реформованої Київської губернії у складі Чигиринського повіту.
XIX ст.
Із 1800 до 1804 рр., у період ліквідації Чигиринського повіту, с. Івківці входило, разом із рештою сіл повіту до складу Черкаського повіту.
До 1845 р казенні маєтки Чигиринщини, а разом із ними і с. Івківці перебували в орендному володінні Російських міністрів фінансів. За волосним поділом Чигиринського повіту с. Івківці, разом із селами Поселянівка, Мельники, Медведівка, Зам'ятниця, Думанці входило до складу Головківської волості.
У 1860 р. до першої дільниці судових слідчих Чигиринського повіту входило м. Івківці, де проживали 477 чоловіків та 479 жінок.
Станом на 1885 рік у колишньому власницькому селі Новоселецької волості мешкало 1100 осіб, налічувалось 269 дворових господарств, існували православна церква, школа та 2 постоялих будинки.
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 1607 осіб (765 чоловічої статі та 842 — жіночої), з яких 1593 — православної віри.
Початок XX ст.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhtTHlWRU1DVTVNaVZFTVNVNU5pVkVNU1U0TWlWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNFJpVkVNQ1ZDUVY4bFJERWxPREVsUkRBbFFqVWxSREFsUWtJbFJEQWxRa1ZmSlVRd0pUZzJKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpCSlVReEpUazJKVVF3SlVJeUpVUXhKVGcySlVReEpUazJYeVZFTUNWQk55VkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNNeVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TUNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0T1NWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTUM1cWNHY3ZNakF3Y0hndEpVUXdKVGt5SlVReEpUazJKVVF4SlRneUpVUXhKVGd3SlVReEpUaEdKVVF3SlVKQlh5VkVNU1U0TVNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDUlY4bFJEQWxPRFlsUkRBbFFqSWxSREFsUWtFbFJERWxPVFlsUkRBbFFqSWxSREVsT0RZbFJERWxPVFpmSlVRd0pVRTNKVVF3SlVJNEpVUXdKVUl6SlVRd0pVSTRKVVF4SlRnd0pVUXdKVUk0SlVRd0pVSkVKVVF4SlRnNUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Станом на 1900 р. у с. Івківці було 350 дворів, де проживало 1848 осіб жителів обох статей. Із них чоловіків — 927, жінок — 921. Головним заняттям жителів села було хліборобство. Окрім того населення займалося гончарством, виготовленням простих селянських возів, деякі селяни відправлялися на заробітки до Херсонської, Таврійської і Катеринославської губерній та Кубанської області.
Землі у селі налічувалось 1325 десятин, із якої 42 десятини належали церкві.
У селі діяла православна церква, одна церковно-парафіяльна школа та 7 вітряних млинів. Мирський капітал на 1 січня 1900 р. сягав суми 130 руб., а продовольчий — 3139 руб. Млинарство було невід'ємною складовою життя села. У 1920-х рр. на території села діяли 26 вітряних млинів. До сьогодення зберігся один із них, столітній «Одинцівський» млин.
Станом на 1907 р. у селі діяла однокласна церковно-парафіяльна школа. В ній навчалися 101 учень різного віку. Із числа учнів троє отримали пільги ІІІ розряду з військової повинності. Учителькою була Надія Костянтинівна Горбань.
У період Визвольних змагань село входило до Чигиринської Радянської республіки суботівського отамана Свирида Коцура, а після розгрому цього формування — до складу Холодноярської Республіки.
Радянська окупація
Із початком радянської окупації на території села було зорганізовано сільську Раду, першим головою якої обрали П.Гарбуза.
На початок 1930-х рр. було утворено два колективні господарства ім. М.Горького та К.Ворошилова.
У 1934 р. було зруйновано дерев'яну парафіяльну церкву, із якої збудовано школу та частину будинку культури.
Із 2 серпня 1941 року село перебувало під німецькою окупацією. Жителі села активно брали участь у діяльності партизанського загону Петра Дубового. На фронтах війни 229 чоловіків поклали голови. 80 % втрат припало на останній рік війни.
Повернули село під контроль уряду СРСР військові 138 дивізії 7 січня 1944 року. У боях за село загинуло чотири бійці, тіла яких поховано у братській могилі у центрі села. 56 вояків, мобілізованих із с. Івківці, було нагороджено урядовими нагородами СРСР.
- Післявоєнні часи
Після застосування методики випаленої землі обома сторонами у німецько-радянській війні село було змушено відбудовувати колективні господарства заново. Першому повоєнному голові колгоспу ім. М. Горького Т. Г. Заїченко великими зусиллями доводилося відбудовувати колгоспні будівлі, виконувати плани здачі продукції.
У 1958 р. колгоспи було об'єднано в один ім. І. Мічуріна. У 1959 р. колективне господарство та сільську раду с. Івківці було об'єднано із колгоспом та сільрадою села Медведівка. З того часу село було віднесено до «неперспективних».[]
В 1990-91 роках у селі покладено асфальтове покриття на центральний шлях та замінено лінію електропостачання.[]
Доба Незалежності України
Восени 2008 року активісти Черкаської обласної громадської організації «Молодь за відродження села» (керівник — Назар Лавріненко), студенти Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, жителі села, учні сусідньої Медведівської школи та працівники філіалу «Холодний Яр» Національного історико-культурного заповідника «Чигирин» організували низку акцій на відзначення славетних вихідців із Івківців, зокрема, на пагорбі біля вітряка, який влітку цього, 2008, року вдалося відновити, посадили «Сад пам'яті Максима Залізняка» (яблуні, черешні, груші, кизил та калина). Окрім саду, в Івківцях, в урочищі Семидубова гора, посадили ще й сім дубків.
Соціальна сфера
Івківську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів закрито у 2002 році. У селі діє відділення зв'язку та фельдшерсько-акушерський пункт. Будинок культури найбільший в районі. але останніми роками доведений до руйнації.[]
Туристичні місця
Центральний шлях має асфальтне покриття, що сприяє розвитку зеленого туризму та туристичного маршруту «Батьківщиною Максима Залізняка».
У селі прекрасний пересічений ландшафт,[] збережено чимало будинків критих соломою,[] зберігся збудований до громадянської війни будинок священика та вітряк, збудований у 1906 р.
Діє етнографічний музей та просвітницько-розважальний комплекс «Зерноленд».
Пам'ятки, визначні місця
Пам'ятки природи
- Урочище Семидубова Гора
Археологічні
- Селище перших століть н. е. в місцевості Дядченківка.
- Два кургани на схід від села над урочищем Різаний Яр (державні реєстраційні № 4266, 4267).
- Селище черняхівської культури на північний схід від села (державний реєстраційний № 3534).
Архітектурні
- Вітряний млин «Одинцівський» 1906 року побудови.
- Будинок священника початку ХХ століття.
Меморіали, пам'ятники
- Погруддя сомник Максима Залізняка в центрі села.
- Братська могила 4-х бійців 138 дивізії Червоної армії, які загинули 7 січня 1944 році в боях за село.
- Обеліск Слави
- Братська могила
Відомі люди
Народились:
- Максим Залізняк — керівник гайдамацького національно-визвольного повстання (1768–1769 років), відомого під назвою Коліївщина, козацький отаман.
- — Герой Соціалістичної Праці, директор радгоспу Нововаршавського району Омської області.
- — єпископ Виборгський, вікарій Санкт-Петербургської єпархії, намісник Олександро-Невської лаври.
- Лавріненко Назар Петрович - український історик, краєзнавець, кандидат історичних наук (2008), редактор.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 3 серпня 2008. Процитовано 17 травня 2008.
- . Архів оригіналу за 29 березня 2008. Процитовано 15 червня 2007.
- maps.vlasenko.net [ 30 вересня 2007 у Wayback Machine.](рос.)
- . Архів оригіналу за 11 липня 2011. Процитовано 15 червня 2007.
- Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутреннихъ Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ III. Губерніи Малороссійскія и Юго-Западныя / Составилъ старшій редактор В. В. Зверинскій — СанктПетербургъ, 1885. (рос. дореф.)
- Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий : по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Под ред. Н. А. Тройницкого — С.-Пб. : Типография «Общественная польза»: [паровая типолитография Н. Л. Ныркина], 1905. — С. 1-82. — X, 270, 120 с.(рос. дореф.)
- Нікітенко Людмила На пагорбі біля вітряка. На батьківщині Максима Залізняка посадили яблуневий сад [ 26 лютого 2015 у Wayback Machine.] // «Україна молода», № 205 за 31 жовтня 2008 року
- . mincult.kmu.gov.ua. Архів оригіналу за 6 травня 2018. Процитовано 19 березня 2020.
Публікації
- День. Лавріненко Н. П. «Вітряний млин „оживає“» № 192, середа, 7 листопада 2007;
- Голос України. Л.Титаренко «Столітній млин знов у строю» 10.06.08;
- Нова Доба. Я.Паливода «Незабаром на Чигиринщині запрацює вітряний млин» № 66 — 2007. — С.11;
- Я.Паливода «102 річний вітряк знову працює» № 50-51 — 2008. — С.3;
- Черкаський Край. Лавріненко Н. П. «Столітній велет може зникнути» 21 грудня 2005. — С.7;
- ПресЦентр. А.Кравець «Традиціям нації повертають крила» № 24 (151) від 11.06.2008 р;
- По-українськи. Н.Таванець «Олександр Одинець відновив вітряк діда» 19.06.2008.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Івківці (Черкаський район) |
- Сайт «Млини України» [ 13 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
I vkivci selo v Ukrayini u Cherkaskomu rajoni Cherkaskoyi oblasti pidporyadkovane Medvedivskij silskij gromadi Selo za plosheyu ye odnim iz najbilshih u rajoni dzherelo 298 meshkanciv na 1 01 2007 selo Ivkivci Vid na selo ta mlin lipen 2020 roku Krayina Ukrayina Oblast Cherkaska oblast Rajon Cherkaskij rajon Gromada Medvedivska silska gromada Oblikova kartka Medvedivka Osnovni dani Zasnovane Do 1724 r Naselennya 298 na 01 01 2007 Poshtovij indeks 20932 Telefonnij kod 380 4730 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 08 28 pn sh 32 23 24 sh d 49 14111 pn sh 32 39000 sh d 49 14111 32 39000 Koordinati 49 08 28 pn sh 32 23 24 sh d 49 14111 pn sh 32 39000 sh d 49 14111 32 39000 Serednya visota nad rivnem morya 107 m Vodojmi richka Ivkivka Vidstan do oblasnogo centru 40 7 fizichna km 46 avtoshlyahami km Vidstan do rajonnogo centru 28 km Najblizhcha zaliznichna stanciya Fundukliyivka Vidstan do zaliznichnoyi stanciyi 40 km Misceva vlada Adresa radi s Medvedivka Karta Ivkivci Ivkivci Mapa Ivkivci u VikishovishiU Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Ivkivci Silska cerkva Avtobusna zupinka Etnografichnij kompleks Zernolend Etnografichnij kompleks Zernolend Semidubova gora bilya selaGeografiyaIvkivci roztashovani za 27 km vid zaliznichnoyi stanciyi Fundukliyivka ta za 46 km vid rajonnogo ta oblasnogo centru mista Cherkasi U seli bere pochatok richka Ivkivka Na zahodi selo susidit iz selom Golovkivka na pivnochi z selom Medvedivka na shodi z selom Novoselicya i z selom Poludnivka na pivdni Naselennya402 2001 rik 298 2007 rik IstoriyaArheologichni doslidzhennya Pershimi svidchennyami prozhivannya lyudej na teritoriyi sela ye viyavleni arheologami riznochasovi selisha Volodimir Antonovich u 1895 r zafiksuvav na teritoriyi sela 5 kurganiv u polyah kilka poselen U zahidnij chastini sela Antonovich na svoyij karti poznachiv yak kurgan nedoslidzhenij Semidubovu goru U 1951 roci ekspediciyeyu institutu arheologiyi akademiyi nauk URSR pid kerivnictvom Oleksiya Ivanovicha Terenozhkina buli doslidzheni selo ta jogo okolici Ciyeyu ekspediciyeyu za 400 m vid krajnih budinkiv na livomu berezi richki Ivka bulo viyavleno zalishki kulturnogo sharu selisha tipu poliv zahoronen dribni ulamki glinyanogo posudu Cherez zgadane selishe prolyagaye shlyah do sela U pivnichno shidnij Terenozhkinim bulo doslidzheno goru Gorodishe de bulo zafiksovano val sho viddilyav ploshadku 60 na 60 m vid polya U pivdenno zahidnij chastini sela vin oglyanuv zaznachenij u Antonovicha kurgan Semidubova Gora Bilya pidnizhzhya kurganu ta na jogo shilah chlenami ekspediciyi bulo znajdeno fragmenti tonkostinnoyi tovstostinnoyi siroyi chornoyi vohristoyi yak lipnoyi tak i goncharnoyi keramiki Yak zaznachav Terenozhkin viznachiti hronologichni ta teritorialni ramki kolis isnuyuchogo tut selisha velmi skladno Zgidno z perekazami u gori ye pohovannya vijskovogo diyacha Isnuye pripushennya sho same tam pokoyitsya prah Bogdana Hmelnickogo vikradenij iz Illinskoyi cerkvi virnimi pobratimami getmana naperedodni vtorgnennya u Subotiv polskogo vijska na choli z koronnim getmanom Stefanom Charneckim Za visnovkami arheologichnoyi ekspediciyi 1955 roku na choli z Ye F Pokrovskoyu u chastini sela pid nazvoyu Dyadchenkivka bulo vidmicheno reshtki selisha pershih stolit n e Takim chinom isnuvannya lyudskih poselen na teritoriyi s Ivkivci syagaye ponad 2 tis rokiv XVII st U seredini XVII st tut buv hutir Lavrina Kapusti yakij z chasom pereris u povnocinne selo U XVII XVIII stolittyah selo znahodilos u porubizhzhi Rechi Pospolitoyi ta Dikogo stepu Kozacki tradiciyi spriyali shvidkomu kilkisnomu ta yakisnomu rozvitku sela XVIII st Cerkva v Ivkivcyah Hudozhnik urodzhenec sela Lavrinenko Ivan Vasilovich Svidchennyam vidrodzhennya chi poyavi povnocinnogo s Ivkivci sluguye zvedennya v seli u 1724 r pravoslavnogo hramu v im ya Pokrovi Presvyatoyi Bogorodici U 1740 r do Ivkivskoyi parafiyalnoyi nalezhali 80 dvoriv u s Ivkivci ta 26 u s Trushivci Yak vidno iz opisu cerkvi Melhisedekom Znachko Yavorkim vid 23 veresnya 1762 r u Ivkivskij Pokrovskij cerkvi buv pravoslavnij svyashenik Prokopij i cerkva nikoli v uniyu ne perehodila U s Ivkivci narodivsya kerivnik nacionalno vizvolnoyi vijni 1768 r Maksim Zaliznyak Pro sho svidchat narodni perekazi ta raport kurinnogo otamana V Korzha vid 2 14 lipnya 1768 r U nomu zaznachayetsya sho Shislyas pri kurene Timoshovskom Rodilsya Polskoj oblasti sela Ivkovec Maksim Zaliznyak Koshtom silskoyi gromadi v centri sela u 1993 r bulo vstanovleno na ceglyanomu postamenti pogruddya M Zaliznyaka roboti I M Gonchara Do 1793 roku do drugogo podilu Rechi Pospolitoyi teritoriyi sela vidnosilis do polskih volodin Vono vhodilo do Kiyivskogo voyevodstva Chigirinskogo starostva Naselennya vidnosilosya do starostinskih pospolitih abo krulevshini Inshimi slovami selo nalezhalo polskij kazni j vhodilo do starostinskoyi ekonomiyi Ce mozhna pobachiti na karti Rechi Pospolitoyi XVIII c A Yablonovskogo V XVII XVIII st selo znahodilosya u porubizhni Rechi Pospolitoyi ta Dikogo stepu Selo znahodilosya na mezhi pomishickih sil Golovkivki ta Medvedivki Kozacki tradiciyi ta kriposnoyi zalezhnosti spriyali shvidkomu kilkisnomu i yakisnomu rozvitkovi sela U period mizh 1793 1796 rr s Ivkivci razom z Chigirinskim povitom vhodilo do skladu Hersonskoyi guberniyi U vidomosti za 20 sichnya 1796 r u starostinskomu poselenni Ivkivci diyala Svyatopokrovska derev yana odnoprestolna cerkva Do neyi storonnih slobid pripisanih nebulo Pri cerkvi bulo 55 dvoriv de prozhivali 189 cholovikiv ta 186 zhinok Pri cerkvi chislilisya taki osobi duhovnogo stanu svyashenik G Karpovskij 32 r palamar ta jogo brat Ivan sho navchavsya gramoti ta ikonopisu u Mikolayivskomu monastiri U 1796 r s Ivkivci uvijshlo do skladu reformovanoyi Kiyivskoyi guberniyi u skladi Chigirinskogo povitu XIX st Iz 1800 do 1804 rr u period likvidaciyi Chigirinskogo povitu s Ivkivci vhodilo razom iz reshtoyu sil povitu do skladu Cherkaskogo povitu Do 1845 r kazenni mayetki Chigirinshini a razom iz nimi i s Ivkivci perebuvali v orendnomu volodinni Rosijskih ministriv finansiv Za volosnim podilom Chigirinskogo povitu s Ivkivci razom iz selami Poselyanivka Melniki Medvedivka Zam yatnicya Dumanci vhodilo do skladu Golovkivskoyi volosti U 1860 r do pershoyi dilnici sudovih slidchih Chigirinskogo povitu vhodilo m Ivkivci de prozhivali 477 cholovikiv ta 479 zhinok Stanom na 1885 rik u kolishnomu vlasnickomu seli Novoseleckoyi volosti meshkalo 1100 osib nalichuvalos 269 dvorovih gospodarstv isnuvali pravoslavna cerkva shkola ta 2 postoyalih budinki Za perepisom 1897 roku kilkist meshkanciv zrosla do 1607 osib 765 cholovichoyi stati ta 842 zhinochoyi z yakih 1593 pravoslavnoyi viri Pochatok XX st Odincivskij mlin u s Ivkivci Stanom na 1900 r u s Ivkivci bulo 350 dvoriv de prozhivalo 1848 osib zhiteliv oboh statej Iz nih cholovikiv 927 zhinok 921 Golovnim zanyattyam zhiteliv sela bulo hliborobstvo Okrim togo naselennya zajmalosya goncharstvom vigotovlennyam prostih selyanskih voziv deyaki selyani vidpravlyalisya na zarobitki do Hersonskoyi Tavrijskoyi i Katerinoslavskoyi gubernij ta Kubanskoyi oblasti Zemli u seli nalichuvalos 1325 desyatin iz yakoyi 42 desyatini nalezhali cerkvi U seli diyala pravoslavna cerkva odna cerkovno parafiyalna shkola ta 7 vitryanih mliniv Mirskij kapital na 1 sichnya 1900 r syagav sumi 130 rub a prodovolchij 3139 rub Mlinarstvo bulo nevid yemnoyu skladovoyu zhittya sela U 1920 h rr na teritoriyi sela diyali 26 vitryanih mliniv Do sogodennya zberigsya odin iz nih stolitnij Odincivskij mlin Stanom na 1907 r u seli diyala odnoklasna cerkovno parafiyalna shkola V nij navchalisya 101 uchen riznogo viku Iz chisla uchniv troye otrimali pilgi III rozryadu z vijskovoyi povinnosti Uchitelkoyu bula Nadiya Kostyantinivna Gorban U period Vizvolnih zmagan selo vhodilo do Chigirinskoyi Radyanskoyi respubliki subotivskogo otamana Svirida Kocura a pislya rozgromu cogo formuvannya do skladu Holodnoyarskoyi Respubliki Radyanska okupaciya Iz pochatkom radyanskoyi okupaciyi na teritoriyi sela bulo zorganizovano silsku Radu pershim golovoyu yakoyi obrali P Garbuza Na pochatok 1930 h rr bulo utvoreno dva kolektivni gospodarstva im M Gorkogo ta K Voroshilova U 1934 r bulo zrujnovano derev yanu parafiyalnu cerkvu iz yakoyi zbudovano shkolu ta chastinu budinku kulturi Nimecko radyanska vijna Iz 2 serpnya 1941 roku selo perebuvalo pid nimeckoyu okupaciyeyu Zhiteli sela aktivno brali uchast u diyalnosti partizanskogo zagonu Petra Dubovogo Na frontah vijni 229 cholovikiv poklali golovi 80 vtrat pripalo na ostannij rik vijni Povernuli selo pid kontrol uryadu SRSR vijskovi 138 diviziyi 7 sichnya 1944 roku U boyah za selo zaginulo chotiri bijci tila yakih pohovano u bratskij mogili u centri sela 56 voyakiv mobilizovanih iz s Ivkivci bulo nagorodzheno uryadovimi nagorodami SRSR Pislyavoyenni chasi Pislya zastosuvannya metodiki vipalenoyi zemli oboma storonami u nimecko radyanskij vijni selo bulo zmusheno vidbudovuvati kolektivni gospodarstva zanovo Pershomu povoyennomu golovi kolgospu im M Gorkogo T G Zayichenko velikimi zusillyami dovodilosya vidbudovuvati kolgospni budivli vikonuvati plani zdachi produkciyi U 1958 r kolgospi bulo ob yednano v odin im I Michurina U 1959 r kolektivne gospodarstvo ta silsku radu s Ivkivci bulo ob yednano iz kolgospom ta silradoyu sela Medvedivka Z togo chasu selo bulo vidneseno do neperspektivnih dzherelo V 1990 91 rokah u seli pokladeno asfaltove pokrittya na centralnij shlyah ta zamineno liniyu elektropostachannya dzherelo Doba Nezalezhnosti Ukrayini Voseni 2008 roku aktivisti Cherkaskoyi oblasnoyi gromadskoyi organizaciyi Molod za vidrodzhennya sela kerivnik Nazar Lavrinenko studenti Cherkaskogo nacionalnogo universitetu imeni Bogdana Hmelnickogo zhiteli sela uchni susidnoyi Medvedivskoyi shkoli ta pracivniki filialu Holodnij Yar Nacionalnogo istoriko kulturnogo zapovidnika Chigirin organizuvali nizku akcij na vidznachennya slavetnih vihidciv iz Ivkivciv zokrema na pagorbi bilya vitryaka yakij vlitku cogo 2008 roku vdalosya vidnoviti posadili Sad pam yati Maksima Zaliznyaka yabluni chereshni grushi kizil ta kalina Okrim sadu v Ivkivcyah v urochishi Semidubova gora posadili she j sim dubkiv Socialna sferaIvkivsku zagalnoosvitnyu shkolu I II stupeniv zakrito u 2002 roci U seli diye viddilennya zv yazku ta feldshersko akusherskij punkt Budinok kulturi najbilshij v rajoni ale ostannimi rokami dovedenij do rujnaciyi dzherelo Turistichni miscyaCentralnij shlyah maye asfaltne pokrittya sho spriyaye rozvitku zelenogo turizmu ta turistichnogo marshrutu Batkivshinoyu Maksima Zaliznyaka U seli prekrasnij peresichenij landshaft dzherelo zberezheno chimalo budinkiv kritih solomoyu dzherelo zberigsya zbudovanij do gromadyanskoyi vijni budinok svyashenika ta vitryak zbudovanij u 1906 r Diye etnografichnij muzej ta prosvitnicko rozvazhalnij kompleks Zernolend Pam yatki viznachni miscyaPam yatki prirodi Urochishe Semidubova Gora Arheologichni Selishe pershih stolit n e v miscevosti Dyadchenkivka Dva kurgani na shid vid sela nad urochishem Rizanij Yar derzhavni reyestracijni 4266 4267 Selishe chernyahivskoyi kulturi na pivnichnij shid vid sela derzhavnij reyestracijnij 3534 Arhitekturni Vitryanij mlin Odincivskij 1906 roku pobudovi Budinok svyashennika pochatku HH stolittya Memoriali pam yatniki Pogruddya somnik Maksima Zaliznyaka v centri sela Bratska mogila 4 h bijciv 138 diviziyi Chervonoyi armiyi yaki zaginuli 7 sichnya 1944 roci v boyah za selo Obelisk Slavi Bratska mogilaVidomi lyudiNarodilis Maksim Zaliznyak kerivnik gajdamackogo nacionalno vizvolnogo povstannya 1768 1769 rokiv vidomogo pid nazvoyu Koliyivshina kozackij otaman Geroj Socialistichnoyi Praci direktor radgospu Novovarshavskogo rajonu Omskoyi oblasti yepiskop Viborgskij vikarij Sankt Peterburgskoyi yeparhiyi namisnik Oleksandro Nevskoyi lavri Lavrinenko Nazar Petrovich ukrayinskij istorik krayeznavec kandidat istorichnih nauk 2008 redaktor Div takozhPerelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Cherkaska oblast Primitki Arhiv originalu za 3 serpnya 2008 Procitovano 17 travnya 2008 Arhiv originalu za 29 bereznya 2008 Procitovano 15 chervnya 2007 maps vlasenko net 30 veresnya 2007 u Wayback Machine ros Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih Arhiv originalu za 11 lipnya 2011 Procitovano 15 chervnya 2007 Volosti i vazhnѣjshiya seleniya Evropejskoj Rossii Po dannym obslѣdovaniya proizvedennago statisticheskimi uchrezhdeniyami Ministerstva Vnutrennih Dѣl po porucheniyu Statisticheskago Sovѣta Izdanie Centralnago Statisticheskago Komiteta Vypusk III Gubernii Malorossijskiya i Yugo Zapadnyya Sostavil starshij redaktor V V Zverinskij SanktPeterburg 1885 ros doref Naselennye mesta Rossijskoj imperii v 500 i bolee zhitelej s ukazaniem vsego nalichnogo v nih naseleniya i chisla zhitelej preobladayushih veroispovedanij po dannym pervoj vseobshej perepisi naseleniya 1897 g Pod red N A Trojnickogo S Pb Tipografiya Obshestvennaya polza parovaya tipolitografiya N L Nyrkina 1905 S 1 82 X 270 120 s ros doref Nikitenko Lyudmila Na pagorbi bilya vitryaka Na batkivshini Maksima Zaliznyaka posadili yablunevij sad 26 lyutogo 2015 u Wayback Machine Ukrayina moloda 205 za 31 zhovtnya 2008 roku mincult kmu gov ua Arhiv originalu za 6 travnya 2018 Procitovano 19 bereznya 2020 PublikaciyiDen Lavrinenko N P Vitryanij mlin ozhivaye 192 sereda 7 listopada 2007 Golos Ukrayini L Titarenko Stolitnij mlin znov u stroyu 10 06 08 Nova Doba Ya Palivoda Nezabarom na Chigirinshini zapracyuye vitryanij mlin 66 2007 S 11 Ya Palivoda 102 richnij vitryak znovu pracyuye 50 51 2008 S 3 Cherkaskij Kraj Lavrinenko N P Stolitnij velet mozhe zniknuti 21 grudnya 2005 S 7 PresCentr A Kravec Tradiciyam naciyi povertayut krila 24 151 vid 11 06 2008 r Po ukrayinski N Tavanec Oleksandr Odinec vidnoviv vitryak dida 19 06 2008 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Ivkivci Cherkaskij rajon Sajt Mlini Ukrayini 13 serpnya 2020 u Wayback Machine