Філяріїдо́зи (англ. Filariasis, у множині — лат. Filariases; лат. Filariidosis, Filariatosis, у множині — лат. Filariatoses; також філяріази, або філяріатози, або філяріози) — група гельмінтозів, які спричинюють філярії (нитчатки) родини Onchocercidae, порядку (іноді називають надродиною) Filariidae, типу Nemathelminthes. Відомо близько 110 видів філярій, але лише 8 з них здатні зумовити інвазії в людей. На сьогодні в клінічному плані філяріїдози поділяють на 3 групи:
- лімфатичні, які спричинюють Wuchereria bancrofti (вухереріоз), Brugia malayi та Brugia timori (бругіоз малайський та тиморський). Ці філярії проникають до лімфатичної системи, в тому числі, й до лімфатичних вузлів; в хронічних випадках здатні зумовити елефантіаз (слоновість);
- підшкірні, які спричинюють Loa loa (лоаоз), Mansonella streptocerca (інвазія, яку спричинює Mansonella streptocerca, або стрептоцеркоз) і Onchocerca volvulus (онхоцеркоз або річкова сліпота). Ці філярії уражають гіподерму, жировий шар;
- серозні, які спричинюють Mansonella perstans і Mansonella ozzardi (серозні мансонельози). Ці філярії уражають серозні порожнини (суглобів, живота, внутрішніх органів).
Філяріїдози (філяріози або філяріатози) | |
---|---|
![]() Слоновість — характерний прояв філяріїдозів | |
Спеціальність | інфекційні хвороби |
Класифікація та зовнішні ресурси | |
МКХ-11 | 1F66 |
МКХ-10 | B73B74 |
MeSH | D005368 |
ВООЗ вважає за необхідне виділяти тільки поняття «лімфатичні філяріїдози», об'єднуючи в ньому усі ці гельмінтози.
Історія відкриття
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5rTDFCaGRISnBZMnRmVFdGdWMyOXVYMlY0Y0dWeWFXMWxiblJwYm1kZmQybDBhRjltYVd4aGNtbGhYM05oYm1kMWFXNXBjeTFvYjIxcGJtbHpYMWRsYkd4amIyMWxYMVl3TURFNE1UTTNMbXB3Wnk4eU1EQndlQzFRWVhSeWFXTnJYMDFoYm5OdmJsOWxlSEJsY21sdFpXNTBhVzVuWDNkcGRHaGZabWxzWVhKcFlWOXpZVzVuZFdsdWFYTXRhRzl0YVc1cGMxOVhaV3hzWTI5dFpWOVdNREF4T0RFek55NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Ці захворювання здавна привертали увагу через виникнення слоновості — гротескних пухлин кінцівок, грудей, статевих органів тощо. Ці деформації були описані та зображені на малюнках з найдавніших часів, хоча інтерпретацію їх слід розглядати з обережністю. Лімфатичні філяріїдози можливо були поширені вздовж Нілу здавна, і, хоча немає жодних письмових згадок, опухлі кінцівки на статуї єгипетського фараона Ментухотепа II, яку було створено близько 2 000 до н. е., дозволяють припустити, що він страждав від слоновості.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZtTDBKeWIyNTZaVjl6ZEdGMGRXVmZjMmh2ZDJsdVoxOWxiR1Z3YUdGdWRHbGhjMmx6WDI5bVgzUm9aVjl6WTNKdmRIVnRKVEpEWDA1cFoyVnlhV0VsTWtOZlYyVnNiR052YldWZlREQXdOVGMyT1RZdWFuQm5MekU0TUhCNExVSnliMjU2WlY5emRHRjBkV1ZmYzJodmQybHVaMTlsYkdWd2FHRnVkR2xoYzJselgyOW1YM1JvWlY5elkzSnZkSFZ0SlRKRFgwNXBaMlZ5YVdFbE1rTmZWMlZzYkdOdmJXVmZUREF3TlRjMk9UWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Маленькі статуетки та золоті гирі у вигляді людини від культурі Нок в Західній Африці, створені приблизно у 500-ті рр н. е., показують збільшену мошонку, що є частим при філяріїдозній слоновості. Уперше слонову хворобу описав Тит Лукрецій Кар (90-55 р. до н. е.), який її виявляв у мешканців узбережжя Нілу. Грецькі та римські автори були обізнані з відмінностями різних видів слоновості, тому використовували термін «грецька слоновість», щоб описати проказу, а термін «арабська слоновість», щоб описати лімфатичні філяріїдози. Арабські лікарі, в тому числі й Авіценна, також були обізнані з відмінностями між проказою та лімфатичними філяріїдозами.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsxTDA1aGRtbG5ZWFJ2WDJGalgybDBhVzVsY21GeWFYVnRKVEpEWDJKNVgwcGhibDlJZFdkblpXNWZkbUZ1WDB4cGJuTmphRzkwWlc1ZlYyVnNiR052YldWZlREQXdNRFkwT1RrdWFuQm5Mekl3TUhCNExVNWhkbWxuWVhSdlgyRmpYMmwwYVc1bGNtRnlhWFZ0SlRKRFgySjVYMHBoYmw5SWRXZG5aVzVmZG1GdVgweHBibk5qYUc5MFpXNWZWMlZzYkdOdmJXVmZUREF3TURZME9Ua3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Перші більш-менш детальні описи наслідків лімфатичних філяріїдозів почали з'являтися в XVI-му столітті. Вони сталі відомі відтоді як «прокляття святого Томаса», коли під час візиту в Гоа між 1588 і 1592 роками голландський мореплавець Ян Гюйген Ліншотен записав, що нащадки тих, що вбили Святого Томаса, були «усі народжені з однією людською ногою, а другою — як у слона». Після цього збільшилось число згадок про слоновість як в Африці, так і в Азії, включаючи Китай, де шотландський паразитолог Патрік Менсон у 1877 році описав життєвий цикл одного з паразитів, які спричинюють філяріїдози, що було визнано як одне з найбільших відкриттів у паразитології. Менсон, який працював у той час у Сямені в Китаї, знайшов мікрофілярій в крові собак і людини, припустив, що ці паразити в крові можуть бути передані комахами. Відповідно, він годував комарів на крові свого садівника, який був заражений, і виявив личинкові стадії в комарів. Тим не менш, Менсон вважав, що мікрофілярія втекла з комара у воді, і що люди заразилися через пиття цієї забрудненої води або внаслідок проникнення через шкіру. Фактичний режим передачі не був встановлений, допоки не були проведені дослідження австралійського паразитолога Томаса Бенкрофта та помічника Менсона Джорджа Кармайкла Лоу, які продемонстрували наявність мікрофілярій у ротових утвореннях комарів у 1900 році.
Ще один з яскравих проявів лімфатичних філяріїдозів — це хілурія, тобто біле «молочне» забарвлення сечі через потрапляння туди лімфи, яка має такий колір. Цей симптом був вперше описаний Вільямом Проутом в його книзі «Про природу і лікування шлунку та захворювань нирок» (англ. On the Nature and Treatment of Stomach and Renal Diseases, 1849 р.). Личинки мікрофілярій були вперше виявлені у хілурічній рідині французьким хірургом Жаном-Ніколя Демарком у 1863 році і, незалежно від нього, в сечі Отто Генріхом Вухерером у Бразилії в 1866 році. У 1872 році шотландський лікар Тімоті Льюїс, який працював тоді в Калькутті, знайшов однакові мікрофілярії як в крові, так і в сечі, і визначив їх значення в розвитку слоновості. Дорослий черв'як був описаний Джозефом Бенкрофтом у 1876 році. Його спочатку британський гельмінтолог Томас Спенсер Кобболд назвав Filaria bancrofti на честь Бенкрофта. Зрештою збудник отримав свою сучасну епонімічну назву за прізвищами двох науковців Отто Вухерера та Жозефа Бенкрофта — Wuchereria bancrofti, який спричинює вухереріоз.
Актуальність
Близько 1,1 мільярда людей у 55 країнах світу знаходяться під загрозою виникнення філяріїдозів, зокрема лімфатичних, та потребують широкомасштабного профілактичного лікування, відомого, як хіміотерапія. Більше ніж 80 % цих людей живуть у 10 країнах, в яких рівень захворюваності є найвищим — Бангладеш, Кот-д'Івуар, Демократична Республіка Конго, Індія, Індонезія, М'янма, Нігерія, Непал, Філіппіни та Танзанія. Близько 120 мільйонів людей в світі є інфікованими, до 40 мільйонів спотворено та інвалідізовано внаслідок цих гельмінтозів. Поширені філяріїдози у всьому тропічному поясі — в Африці, Азії, Південній Америці, на островах Тихого океану, та спричинюють захворюваність мільйонів місцевих мешканців та зараження осіб, які подорожують. Через високий рівень мандрівок у сучасному світі цими інвазіями можуть заражатися й громадяни України, які їздять до ендемічних по цих гельмінтозах країн.
Етіологія
Гельмінти родини Onchocercidae, до яких належать збудники філяріїдозів. | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Мікрофілярії Loa loa (праворуч) та Mansonella perstans (ліворуч) | ||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Філярійний життєвий цикл, як і всіх нематод, складається з 5 етапів розвитку личинок у хребетному (основному) хазяїні і у переноснику та проміжному хазяїні — членистоногому. Дорослі самиці народжують тисячі личинок першого етапу, або мікрофілярій, які потрапляють в організм комах. Циркуляцію мікрофілярій в крові називають «мікрофіляріємією». Деякі мікрофілярії мають унікальний щоденний циркадний ритм періодичності периферичної циркуляції. У комарів і мух також є циркадний ритм живлення кров'ю тварин. Найбільша концентрація мікрофілярій в крові основного хазяїна зазвичай відбувається у той час, коли комахи активно живляться.
Філярії проходять 2 послідовні личинкові зміни в організмі комахи. Третя стадія личинок потім повертається назад до основного хазяїна під час живлення комахи. Ці личинки проходять крізь дерму і потрапляють до регіонарних лімфатичних вузлів та судин. Ще 2 личинкові стадії (мікрофілярії) проходять тривалий розвиток в організмі людини. Протягом наступних 9 місяців личинки розвиваються в дорослих черв'яків (20-100 мм завдовжки). У середньому паразит живе протягом 5 років. Для філярій людина є кінцевим хазяїном.
Епідеміологічні особливості
Джерело інфекції
Джерелом інфекції є хребетні, в організмі яких відбувається мікрофіляріємія.
Механізм передачі
Потрапляння філярій в організм людини відбувається трансмісивно внаслідок укусу комах (комарі, мухи тощо). Через те, що дорослі особини живуть у замкнутій серцево-судинній системі хребетних зараження здорових може відбуватися виключно при кровосмоктанні, яке здійснюють комахи, з подальшим розвитком у організмі цих проміжних хазяїв. Після потрапляння мікрофілярій у шлунок комахи вони далі мігрують в м'язи, де перетворюються на інвазійних личинок. Струмом гемолімфи вони заносяться в колючий хоботок комахи і при черговому кровосмоктанні личинки через ранку в шкірі потрапляють в організм остаточного хазяїна. Існує пряма кореляція між часом кровосмоктання і піком мікрофіляріємії при багатьох філяріїдозах. Концентрація личинок деяких видів філярій, циркулюючих в крові, може протягом доби в периферичних судинах змінюватися. У зв'язку з цим виділяють три типи інвазії:
- періодичний — виражений пік чисельності припадає на певний час доби — вдень або вночі;
- субперіодичний — личинки постійно перебувають у крові, але в якийсь час доби їх концентрація зростає;
- неперіодичний (постійний) — мікрофілярії виявляють у крові в будь-який час у однаковій кількості.
Сприйнятливий контингент та імунітет
У людей з ендемічних районів філяріїдози досить часто перебігають малосимптомно або безсимптомно, допоки не зросте до величезних рівнів антигенне філярійне навантаження, в той час як неімунні іноземці, що приїхали до ендемічних районів, як правило, мають стрімку та сильну імунну відповідь і більш значущі ранні клінічні прояви, навіть і при легкому перебігу.
Імунна відповідь при філяріїдозах формується відповідно до загальних закономірностей імунного процесу. Він більш виражений на паразитування личинок. Імунні реакції, що виникають проти мікрофілярій, захищають хазяїна від безконтрольного збільшення інтенсивності інвазії у випадках повторного зараження. У корінних жителів ендемічних районів виробляється частковий імунітет, який обумовлює зниження чисельності дорослих особин, скорочення терміну їх життя, а також придушення народження мікрофілярій. Поступово розвивається також резистентність до повторних заражень.
Патогенез
Препатентний період визначають як інтервал між часом укусу комахи та появою мікрофілярій в крові з передбачуваною тривалістю його близько 12 місяців. Наступні фактори впливають на патогенез філяріїдоза:
- кількість філярійного антигену, який накопичився в лімфатичній системі;
- тривалість і кількість інфективних укусів комах;
- кількість вторинних бактеріальних і грибкових інфекцій;
- ступінь імунної відповіді хазяїна.
Філярійна інфекція зумовлює значний рівень запальної імунної відповіді, який призводить до розвитку лімфатичної обструкції. Підвищення рівнів (імуноглобуліну Е (IgE) і імуноглобуліну G4 (IgG4)) є вторинним по відношенню до антигенного (з мертвих філярій) стимулювання Th2-типу імунної відповіді.
Дослідження показали, що існує сімейна схильність до лімфатичної обструкції, що гени хазяїна здатні стимулювати виникнення специфічних набряків. Дослідження також показали, що мікрофіляріємія може бути високою в осіб з низьким рівнем манозо-пов'язаного лектина, припускаючи наявність людської генетичної схильності до цього. Крім того, схильність до розвитку хронічного філяріїдозного ураження було виявлено в осіб з поліморфізмом ендотеліну-1 і рецепторів II фактора некрозу пухлин. Досить виразна при філяріїдозах алергічна перебудова в організмі, що призводить до різноманітних клінічних проявів.
Дослідження показали, що лімфатичні філярійні паразити містять в собі рикетсієподібну ендосімбіотичну бактерію Wolbachia. Вважають, що ця асоціація збільшує ступінь запальної реакції при філяріїдозах.
Класифікація і клінічні прояви
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TVM4eE5TOUZiR1Z3YUdGdWRHa3VhbkJuTHpJd01IQjRMVVZzWlhCb1lXNTBhUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Нині в МКХ-10 вирізняють «Онхоцеркоз» (виділений в окремий підклас В73) та «Філяріїдози» (підклас В74), куди відносять «Філяріїдоз», який спричинює Wuchereria bancrofti (Вухереріоз)" (В74.0), «Філяріїдоз, який спричинює Brugia malayi (Бругіоз малайський)» (В74.1), «Філяріїдоз, який спричинює Brugia timori (Бругіоз тиморський)» (В74.2), «Лоаоз» (В74.3). «Мансонельоз (що включає ураження, зумовлені Mansonella streptocerca, perstans і ozzardi)» (В74.4). Також у підклас філяріїдозів згідно МКХ-10 включено «Дирофіляріоз» до групи «Інші філяріїдози» (B74.8).
Головними клінічними проявами лімфатичних філяріїдозів вважають:
- гарячку;
- пахову або пахвову лімфаденопатію;
- біль у яєчку і/або у паховій ділянці;
- відшарування шкіри;
- набряк кінцівок або геніталій — повторні епізоди запалення і лімфедеми призводять до лімфатичної пошкодження, хронічного набрякання і формування слоновості ніг, рук, мошонки, вульви, молочних залоз.
Наступні гострі синдроми були описані при філяріїдозах:
- гострий аденолімфангіт (ГАЛ);
- філяріїдозна гарячка — характеризується гарячкою без наявності лімфаденіту;
- тропічна легенева еозинофілія (ТЛЕ).
Прогноз при своєчасній діагностиці та лікуванні сприятливий; розвиток слоновості, ураження очей може призвести до інвалідності. Причиною смертей можуть бути гнійно-септичні ускладнення.
Діагностика
Зауважте, ! Якщо у вас виникли проблеми зі здоров'ям — зверніться до лікаря. |
Діагностика філяріїдозів ґрунтується на виявленні мікрофілярій (в крові, сечі, шкірі, вузлах, оці тощо), ІФА з виявленням різного класу антитіл при скритному перебігу.
Інструментальні методи, що їх використовують в діагностиці філяріїдозів:
- Рентгенографія грудної клітки — дифузні легеневі інфільтрати можна виявити у осіб з ТЛЕ.
- (Ультразвукове дослідження (УЗД)) — можна використати для виявлення і контролю лімфатичної обструкції лімфатичної мережі у паховій ділянці та у мошонці; також її використовують для виявлення в організмі хворого життєздатних черв'яків;
- Лімфосцинтиграфія — використовують для виявлення протяжності ураження лімфатичної системи і локації місць обструкції.
При гістологічному дослідженні виявляють такі зміни:
- при лімфатичних філяріїдозах в уражених лімфатичних вузлах знаходять фіброз та лімфатичну обструкцію зі створенням коллатералєй каналів;
- при слоновості шкіра характеризується гіперкератозом, акантозом, пошкодженням лімфатичної і жирової тканини, втратою еластичних волокон, фіброзом;
- при онхоцеркозі онхоцеркоми мають центральні стромальні зміни та гранульоматозні утворення; запальний регіон, в якому виявляють дорослих гельмінтів, і периферійну волокнисту частину; мікрофілярії в шкірі зумовлюють слабку запальну реакцію, яка призводить до втрати пружності шкіри і формування рубців.
Специфічна діагностика
Мікрофілярії можуть бути виявлені дослідженням наступного:
- Кров — мікрофілярії можна виявити у всіх видів, що спричинюють філяріїдози;
- Сеча — якщо є підозра на наявність у хворого лімфатичного філяріїдозу, сеча повинна бути розглянута макроскопічно для виявлення хілурії та потім оглянута під мікроскопом для виявлення у ній мікрофілярій;
- Шкіра — підшкірні філяріїдози діагностують, коли мікрофілярій виявлено в кількох зразках шкіри з різних ділянок, розташованих симетрично по обидві сторони тіла; тест Маззотті дозволяє підтвердити діагноз підшкірного філяріїдоза, якщо мікрофілярій до того не було виявлено;
- Око — мікрофілярії при онхоцеркозі можна виявити в рогівці або передній камері ока при огляді за допомогою щілинної лампи.
Лікування
У лікуванні застосовують альбендазол, мебендазол, , . При деяких з філяріїдозів ефективні: івермектин (при вухереріозі), (при онхоцеркозі). Частину з цих препаратів не зареєстровано на сьогодні в Україні.
Профілактика
В ендемічних районах потрібно проводити інтенсивний захист від укусів комах-переносників. Просочені інсектицидом сітки або обприскування приміщень інсектицидом залишкової дії можуть допомогти захистити населення ендемічних районів від інфікування. Пацієнтам з хронічними проявами, такими як слоновість, лімфатичний набряк або водянка рекомендують неухильно дотримуватися правил гігієни і перешкоджати вторинному інфікуванню та прогресуванню хвороби.
Див. також
Примітки
- Nelson, G. 1996. Lymphatic filariasis, p. 294—303. In F. E. G. Cox (ed.), The Wellcome Trust illustrated history of tropical diseases. The Wellcome Trust, London, United Kingdom.
- Kiple, K. (ed.). 1993. Cambridge world history of human diseases. Cambridge University Press, Cambridge, United Kingdom.
- Laurence, B. R. 1970. The curse of St Thomas. Med. Hist. 14:352-363
- Burnell, A. C. 1885. The voyage of Jan Hughen van Linschoten to the East Indies. Volume 1. Hakluyt Society, London, United Kingdom.
- Chernin, J. 1983. Sir Patrick Manson's studies on the transmission and biology of filariasis. Rev. Infect. Dis. 5:148-166.
- Eldridge, B. F. 1992. Patrick Manson and the discovery age of vector biology. J. Am. Mosquito Control Assoc. 8:215-220.
- Grove, D. I. 1990. A history of human helminthology. CAB International, Wallingford, United Kingdom.
- Manson, P. 1878. On the development of Filaria sanguinis hominis and on the mosquito considered as a nurse. J. Linn. Soc. (Zool.) 14:304-311.
- Kean, B. H., K. E. Mott, and A. J. Russell (ed.). 1978. Tropical medicine and parasitology: classic investigations. Cornell University Press, Ithaca, N.Y.
- Low, G. C. 1900. A recent observation on Filaria nocturna in Culex, probable mode of infection in man. Br. Med. J. i:1456-1457.
- Prout, W. T. 1849. On the nature and treatment of stomach and renal diseases. London, United Kingdom
- Demarquay, J. N. 1863. Sur une tumeur des bourses contenant un liquide laiteux (galactocèle de Vidal) et renferment des petits entres vermiformes que l'on peut considerée comme des helminthes hematoides a l'état d'embryon. Gaz. Med. Paris 18:665-667.
- Wucherer, O. E. 1866. Sobre a molestia vulgarmente denominada oppilação ou cançaço. Gaz. Med. Bahia 1:27-29, 39-41, 52-54, 63-64.
- Lewis, T. R. 1872. On a haematozoon inhabiting human blood, its relation to chyluria and other diseases, p. 241—266. 8th Annual Report of the Sanitary Commission Government of India. Sanitary Commission Government of India, Calcutta.
- Bancroft, J. 1889. On filaria. Trans. Trans. Intercolonial Med. Congr. Melbourne, p. 49-54.
- Cobbold, T. S. 1877. Discovery of the adult representative of microscopic filariae. Lancet ii:70-71.
- Wammes LJ, Hamid F, Wiria AE, Wibowo H, Sartono E, Maizels RM, et al. Regulatory T cells in human lymphatic filariasis: stronger functional activity in microfilaremics. PLoS Negl Trop Dis. 2012. 6(5): e1655.
- Baird JB, Charles JL, Streit TG, Roberts JM, Addiss DG, Lammie PJ. Reactivity to bacterial, fungal, and parasite antigens in patients with lymphedema and elephantiasis. Am J Trop Med Hyg. 2002 Feb. 66(2):163-9.
- Tripathi PK, Mahajan RC, Malla N, Mewara A, Bhattacharya SM, Shenoy RK, et al. Circulating filarial antigen detection in brugian filariasis. Parasitology. 2015 Dec 9. 1-8.
- King CL. Transmission intensity and human immune responses to lymphatic filariasis. Parasite Immunol. 2001 Jul. 23(7):363-71.
- Li J, Wei QK, Hu SL, Xiao T, Xu C, Liu X, et al. Establishment of lymphatic filarial specific IgG4 indirect ELISA detection method. Int J Clin Exp Med. 2015. 8 (9):16496-16503.
- Lammie PJ, Cuenco KT, Punkosdy GA. The pathogenesis of filarial lymphedema: is it the worm or is it the host?. Ann N Y Acad Sci. 2002 Dec. 979:131-42; discussion 188-96
- Meyrowitsch DW, Simonsen PE, Garred P, Dalgaard M, Magesa SM, Alifrangis M. Association between mannose-binding lectin polymorphisms and Wuchereria bancrofti infection in two communities in North-Eastern Tanzania. Am J Trop Med Hyg. 2010 Jan. 82(1):115-20.
- Panda AK, Sahoo PK, Kerketta AS, Kar SK, Ravindran B, Satapathy AK. Human lymphatic filariasis: genetic polymorphism of endothelin-1 and tumor necrosis factor receptor II correlates with development of chronic disease. J Infect Dis. 2011 Jul 15. 204(2):315-22.
- Taylor MJ, Hoerauf A. Wolbachia bacteria of filarial nematodes. Parasitol Today. 1999 Nov. 15(11):437-42.
- Subramanyam P, Palaniswamy SS. Lymphoscintigraphy in unilateral lower limb and scrotal lymphedema caused by filariasis. Am J Trop Med Hyg. 2012 Dec. 87(6):963-4.
- Rosenblatt JE. Laboratory diagnosis of infections due to blood and tissue parasites. Clin Infect Dis. 2009 Oct 1. 49(7):1103-8.
- Державний реєстр лікарських засобів України. Пошук лікарських засобів [1].
Джерела
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Filyariyido zi angl Filariasis u mnozhini lat Filariases lat Filariidosis Filariatosis u mnozhini lat Filariatoses takozh filyariazi abo filyariatozi abo filyariozi grupa gelmintoziv yaki sprichinyuyut filyariyi nitchatki rodini Onchocercidae poryadku inodi nazivayut nadrodinoyu Filariidae tipu Nemathelminthes Vidomo blizko 110 vidiv filyarij ale lishe 8 z nih zdatni zumoviti invaziyi v lyudej Na sogodni v klinichnomu plani filyariyidozi podilyayut na 3 grupi limfatichni yaki sprichinyuyut Wuchereria bancrofti vuhererioz Brugia malayi ta Brugia timori brugioz malajskij ta timorskij Ci filyariyi pronikayut do limfatichnoyi sistemi v tomu chisli j do limfatichnih vuzliv v hronichnih vipadkah zdatni zumoviti elefantiaz slonovist pidshkirni yaki sprichinyuyut Loa loa loaoz Mansonella streptocerca invaziya yaku sprichinyuye Mansonella streptocerca abo streptocerkoz i Onchocerca volvulus onhocerkoz abo richkova slipota Ci filyariyi urazhayut gipodermu zhirovij shar serozni yaki sprichinyuyut Mansonella perstans i Mansonella ozzardi serozni mansonelozi Ci filyariyi urazhayut serozni porozhnini suglobiv zhivota vnutrishnih organiv Filyariyidozi filyariozi abo filyariatozi Slonovist harakternij proyav filyariyidozivSlonovist harakternij proyav filyariyidozivSpecialnistinfekcijni hvorobiKlasifikaciya ta zovnishni resursiMKH 111F66MKH 10B73B74MeSHD005368 VOOZ vvazhaye za neobhidne vidilyati tilki ponyattya limfatichni filyariyidozi ob yednuyuchi v nomu usi ci gelmintozi Istoriya vidkrittyaPatrik Menson provodit doslidzhennya u hvorogo E Board 1912 rik Ci zahvoryuvannya zdavna privertali uvagu cherez viniknennya slonovosti grotesknih puhlin kincivok grudej statevih organiv tosho Ci deformaciyi buli opisani ta zobrazheni na malyunkah z najdavnishih chasiv hocha interpretaciyu yih slid rozglyadati z oberezhnistyu Limfatichni filyariyidozi mozhlivo buli poshireni vzdovzh Nilu zdavna i hocha nemaye zhodnih pismovih zgadok opuhli kincivki na statuyi yegipetskogo faraona Mentuhotepa II yaku bulo stvoreno blizko 2 000 do n e dozvolyayut pripustiti sho vin strazhdav vid slonovosti Statuetka z Nigeriyi sho pokazuye lyudinu z tipovim moshonkovim elefantiazom Malenki statuetki ta zoloti giri u viglyadi lyudini vid kulturi Nok v Zahidnij Africi stvoreni priblizno u 500 ti rr n e pokazuyut zbilshenu moshonku sho ye chastim pri filyariyidoznij slonovosti Upershe slonovu hvorobu opisav Tit Lukrecij Kar 90 55 r do n e yakij yiyi viyavlyav u meshkanciv uzberezhzhya Nilu Grecki ta rimski avtori buli obiznani z vidminnostyami riznih vidiv slonovosti tomu vikoristovuvali termin grecka slonovist shob opisati prokazu a termin arabska slonovist shob opisati limfatichni filyariyidozi Arabski likari v tomu chisli j Avicenna takozh buli obiznani z vidminnostyami mizh prokazoyu ta limfatichnimi filyariyidozami Malyunki Yan Gyujgena Linshotena de vin pid chas svoyih podorozhej namalyuvav aborigeniv z slonovistyu nashadkiv tih hto vbiv svyatogo Tomasa Pershi bilsh mensh detalni opisi naslidkiv limfatichnih filyariyidoziv pochali z yavlyatisya v XVI mu stolitti Voni stali vidomi vidtodi yak proklyattya svyatogo Tomasa koli pid chas vizitu v Goa mizh 1588 i 1592 rokami gollandskij moreplavec Yan Gyujgen Linshoten zapisav sho nashadki tih sho vbili Svyatogo Tomasa buli usi narodzheni z odniyeyu lyudskoyu nogoyu a drugoyu yak u slona Pislya cogo zbilshilos chislo zgadok pro slonovist yak v Africi tak i v Aziyi vklyuchayuchi Kitaj de shotlandskij parazitolog Patrik Menson u 1877 roci opisav zhittyevij cikl odnogo z parazitiv yaki sprichinyuyut filyariyidozi sho bulo viznano yak odne z najbilshih vidkrittiv u parazitologiyi Menson yakij pracyuvav u toj chas u Syameni v Kitayi znajshov mikrofilyarij v krovi sobak i lyudini pripustiv sho ci paraziti v krovi mozhut buti peredani komahami Vidpovidno vin goduvav komariv na krovi svogo sadivnika yakij buv zarazhenij i viyaviv lichinkovi stadiyi v komariv Tim ne mensh Menson vvazhav sho mikrofilyariya vtekla z komara u vodi i sho lyudi zarazilisya cherez pittya ciyeyi zabrudnenoyi vodi abo vnaslidok proniknennya cherez shkiru Faktichnij rezhim peredachi ne buv vstanovlenij dopoki ne buli provedeni doslidzhennya avstralijskogo parazitologa Tomasa Benkrofta ta pomichnika Mensona Dzhordzha Karmajkla Lou yaki prodemonstruvali nayavnist mikrofilyarij u rotovih utvorennyah komariv u 1900 roci She odin z yaskravih proyaviv limfatichnih filyariyidoziv ce hiluriya tobto bile molochne zabarvlennya sechi cherez potraplyannya tudi limfi yaka maye takij kolir Cej simptom buv vpershe opisanij Vilyamom Proutom v jogo knizi Pro prirodu i likuvannya shlunku ta zahvoryuvan nirok angl On the Nature and Treatment of Stomach and Renal Diseases 1849 r Lichinki mikrofilyarij buli vpershe viyavleni u hilurichnij ridini francuzkim hirurgom Zhanom Nikolya Demarkom u 1863 roci i nezalezhno vid nogo v sechi Otto Genrihom Vuhererom u Braziliyi v 1866 roci U 1872 roci shotlandskij likar Timoti Lyuyis yakij pracyuvav todi v Kalkutti znajshov odnakovi mikrofilyariyi yak v krovi tak i v sechi i viznachiv yih znachennya v rozvitku slonovosti Doroslij cherv yak buv opisanij Dzhozefom Benkroftom u 1876 roci Jogo spochatku britanskij gelmintolog Tomas Spenser Kobbold nazvav Filaria bancrofti na chest Benkrofta Zreshtoyu zbudnik otrimav svoyu suchasnu eponimichnu nazvu za prizvishami dvoh naukovciv Otto Vuherera ta Zhozefa Benkrofta Wuchereria bancrofti yakij sprichinyuye vuhererioz AktualnistBlizko 1 1 milyarda lyudej u 55 krayinah svitu znahodyatsya pid zagrozoyu viniknennya filyariyidoziv zokrema limfatichnih ta potrebuyut shirokomasshtabnogo profilaktichnogo likuvannya vidomogo yak himioterapiya Bilshe nizh 80 cih lyudej zhivut u 10 krayinah v yakih riven zahvoryuvanosti ye najvishim Bangladesh Kot d Ivuar Demokratichna Respublika Kongo Indiya Indoneziya M yanma Nigeriya Nepal Filippini ta Tanzaniya Blizko 120 miljoniv lyudej v sviti ye infikovanimi do 40 miljoniv spotvoreno ta invalidizovano vnaslidok cih gelmintoziv Poshireni filyariyidozi u vsomu tropichnomu poyasi v Africi Aziyi Pivdennij Americi na ostrovah Tihogo okeanu ta sprichinyuyut zahvoryuvanist miljoniv miscevih meshkanciv ta zarazhennya osib yaki podorozhuyut Cherez visokij riven mandrivok u suchasnomu sviti cimi invaziyami mozhut zarazhatisya j gromadyani Ukrayini yaki yizdyat do endemichnih po cih gelmintozah krayin Etiologiya Gelminti rodini Onchocercidae do yakih nalezhat zbudniki filyariyidoziv Mikrofilyariyi Loa loa pravoruch ta Mansonella perstans livoruch Biologichna klasifikaciya Carstvo Animalia Tip Nematoda Klas Secernentea Pidklas Spiruria Ryad Spirurida Nadrodina Filarioidea Rodina Onchocercidae Chabaud ta Anderson 1959 Filyarijnij zhittyevij cikl yak i vsih nematod skladayetsya z 5 etapiv rozvitku lichinok u hrebetnomu osnovnomu hazyayini i u perenosniku ta promizhnomu hazyayini chlenistonogomu Dorosli samici narodzhuyut tisyachi lichinok pershogo etapu abo mikrofilyarij yaki potraplyayut v organizm komah Cirkulyaciyu mikrofilyarij v krovi nazivayut mikrofilyariyemiyeyu Deyaki mikrofilyariyi mayut unikalnij shodennij cirkadnij ritm periodichnosti periferichnoyi cirkulyaciyi U komariv i muh takozh ye cirkadnij ritm zhivlennya krov yu tvarin Najbilsha koncentraciya mikrofilyarij v krovi osnovnogo hazyayina zazvichaj vidbuvayetsya u toj chas koli komahi aktivno zhivlyatsya Filyariyi prohodyat 2 poslidovni lichinkovi zmini v organizmi komahi Tretya stadiya lichinok potim povertayetsya nazad do osnovnogo hazyayina pid chas zhivlennya komahi Ci lichinki prohodyat kriz dermu i potraplyayut do regionarnih limfatichnih vuzliv ta sudin She 2 lichinkovi stadiyi mikrofilyariyi prohodyat trivalij rozvitok v organizmi lyudini Protyagom nastupnih 9 misyaciv lichinki rozvivayutsya v doroslih cherv yakiv 20 100 mm zavdovzhki U serednomu parazit zhive protyagom 5 rokiv Dlya filyarij lyudina ye kincevim hazyayinom Epidemiologichni osoblivostiDzherelo infekciyi Dzherelom infekciyi ye hrebetni v organizmi yakih vidbuvayetsya mikrofilyariyemiya Mehanizm peredachi Potraplyannya filyarij v organizm lyudini vidbuvayetsya transmisivno vnaslidok ukusu komah komari muhi tosho Cherez te sho dorosli osobini zhivut u zamknutij sercevo sudinnij sistemi hrebetnih zarazhennya zdorovih mozhe vidbuvatisya viklyuchno pri krovosmoktanni yake zdijsnyuyut komahi z podalshim rozvitkom u organizmi cih promizhnih hazyayiv Pislya potraplyannya mikrofilyarij u shlunok komahi voni dali migruyut v m yazi de peretvoryuyutsya na invazijnih lichinok Strumom gemolimfi voni zanosyatsya v kolyuchij hobotok komahi i pri chergovomu krovosmoktanni lichinki cherez ranku v shkiri potraplyayut v organizm ostatochnogo hazyayina Isnuye pryama korelyaciya mizh chasom krovosmoktannya i pikom mikrofilyariyemiyi pri bagatoh filyariyidozah Koncentraciya lichinok deyakih vidiv filyarij cirkulyuyuchih v krovi mozhe protyagom dobi v periferichnih sudinah zminyuvatisya U zv yazku z cim vidilyayut tri tipi invaziyi periodichnij virazhenij pik chiselnosti pripadaye na pevnij chas dobi vden abo vnochi subperiodichnij lichinki postijno perebuvayut u krovi ale v yakijs chas dobi yih koncentraciya zrostaye neperiodichnij postijnij mikrofilyariyi viyavlyayut u krovi v bud yakij chas u odnakovij kilkosti Sprijnyatlivij kontingent ta imunitet U lyudej z endemichnih rajoniv filyariyidozi dosit chasto perebigayut malosimptomno abo bezsimptomno dopoki ne zroste do velicheznih rivniv antigenne filyarijne navantazhennya v toj chas yak neimunni inozemci sho priyihali do endemichnih rajoniv yak pravilo mayut strimku ta silnu imunnu vidpovid i bilsh znachushi ranni klinichni proyavi navit i pri legkomu perebigu Imunna vidpovid pri filyariyidozah formuyetsya vidpovidno do zagalnih zakonomirnostej imunnogo procesu Vin bilsh virazhenij na parazituvannya lichinok Imunni reakciyi sho vinikayut proti mikrofilyarij zahishayut hazyayina vid bezkontrolnogo zbilshennya intensivnosti invaziyi u vipadkah povtornogo zarazhennya U korinnih zhiteliv endemichnih rajoniv viroblyayetsya chastkovij imunitet yakij obumovlyuye znizhennya chiselnosti doroslih osobin skorochennya terminu yih zhittya a takozh pridushennya narodzhennya mikrofilyarij Postupovo rozvivayetsya takozh rezistentnist do povtornih zarazhen PatogenezPrepatentnij period viznachayut yak interval mizh chasom ukusu komahi ta poyavoyu mikrofilyarij v krovi z peredbachuvanoyu trivalistyu jogo blizko 12 misyaciv Nastupni faktori vplivayut na patogenez filyariyidoza kilkist filyarijnogo antigenu yakij nakopichivsya v limfatichnij sistemi trivalist i kilkist infektivnih ukusiv komah kilkist vtorinnih bakterialnih i gribkovih infekcij stupin imunnoyi vidpovidi hazyayina Filyarijna infekciya zumovlyuye znachnij riven zapalnoyi imunnoyi vidpovidi yakij prizvodit do rozvitku limfatichnoyi obstrukciyi Pidvishennya rivniv imunoglobulinu E IgE i imunoglobulinu G4 IgG4 ye vtorinnim po vidnoshennyu do antigennogo z mertvih filyarij stimulyuvannya Th2 tipu imunnoyi vidpovidi Doslidzhennya pokazali sho isnuye simejna shilnist do limfatichnoyi obstrukciyi sho geni hazyayina zdatni stimulyuvati viniknennya specifichnih nabryakiv Doslidzhennya takozh pokazali sho mikrofilyariyemiya mozhe buti visokoyu v osib z nizkim rivnem manozo pov yazanogo lektina pripuskayuchi nayavnist lyudskoyi genetichnoyi shilnosti do cogo Krim togo shilnist do rozvitku hronichnogo filyariyidoznogo urazhennya bulo viyavleno v osib z polimorfizmom endotelinu 1 i receptoriv II faktora nekrozu puhlin Dosit virazna pri filyariyidozah alergichna perebudova v organizmi sho prizvodit do riznomanitnih klinichnih proyaviv Doslidzhennya pokazali sho limfatichni filyarijni paraziti mistyat v sobi riketsiyepodibnu endosimbiotichnu bakteriyu Wolbachia Vvazhayut sho cya asociaciya zbilshuye stupin zapalnoyi reakciyi pri filyariyidozah Klasifikaciya i klinichni proyaviPortret zhinki hvoroyi na filyariyidoznu slonovist Nini v MKH 10 viriznyayut Onhocerkoz vidilenij v okremij pidklas V73 ta Filyariyidozi pidklas V74 kudi vidnosyat Filyariyidoz yakij sprichinyuye Wuchereria bancrofti Vuhererioz V74 0 Filyariyidoz yakij sprichinyuye Brugia malayi Brugioz malajskij V74 1 Filyariyidoz yakij sprichinyuye Brugia timori Brugioz timorskij V74 2 Loaoz V74 3 Mansoneloz sho vklyuchaye urazhennya zumovleni Mansonella streptocerca perstans i ozzardi V74 4 Takozh u pidklas filyariyidoziv zgidno MKH 10 vklyucheno Dirofilyarioz do grupi Inshi filyariyidozi B74 8 Golovnimi klinichnimi proyavami limfatichnih filyariyidoziv vvazhayut garyachku pahovu abo pahvovu limfadenopatiyu bil u yayechku i abo u pahovij dilyanci vidsharuvannya shkiri nabryak kincivok abo genitalij povtorni epizodi zapalennya i limfedemi prizvodyat do limfatichnoyi poshkodzhennya hronichnogo nabryakannya i formuvannya slonovosti nig ruk moshonki vulvi molochnih zaloz Nastupni gostri sindromi buli opisani pri filyariyidozah gostrij adenolimfangit GAL filyariyidozna garyachka harakterizuyetsya garyachkoyu bez nayavnosti limfadenitu tropichna legeneva eozinofiliya TLE Prognoz pri svoyechasnij diagnostici ta likuvanni spriyatlivij rozvitok slonovosti urazhennya ochej mozhe prizvesti do invalidnosti Prichinoyu smertej mozhut buti gnijno septichni uskladnennya DiagnostikaZauvazhte Vikipediya ne daye medichnih porad Yaksho u vas vinikli problemi zi zdorov yam zvernitsya do likarya Diagnostika filyariyidoziv gruntuyetsya na viyavlenni mikrofilyarij v krovi sechi shkiri vuzlah oci tosho IFA z viyavlennyam riznogo klasu antitil pri skritnomu perebigu Instrumentalni metodi sho yih vikoristovuyut v diagnostici filyariyidoziv Rentgenografiya grudnoyi klitki difuzni legenevi infiltrati mozhna viyaviti u osib z TLE Ultrazvukove doslidzhennya UZD mozhna vikoristati dlya viyavlennya i kontrolyu limfatichnoyi obstrukciyi limfatichnoyi merezhi u pahovij dilyanci ta u moshonci takozh yiyi vikoristovuyut dlya viyavlennya v organizmi hvorogo zhittyezdatnih cherv yakiv Limfoscintigrafiya vikoristovuyut dlya viyavlennya protyazhnosti urazhennya limfatichnoyi sistemi i lokaciyi misc obstrukciyi Pri gistologichnomu doslidzhenni viyavlyayut taki zmini pri limfatichnih filyariyidozah v urazhenih limfatichnih vuzlah znahodyat fibroz ta limfatichnu obstrukciyu zi stvorennyam kollateralyej kanaliv pri slonovosti shkira harakterizuyetsya giperkeratozom akantozom poshkodzhennyam limfatichnoyi i zhirovoyi tkanini vtratoyu elastichnih volokon fibrozom pri onhocerkozi onhocerkomi mayut centralni stromalni zmini ta granulomatozni utvorennya zapalnij region v yakomu viyavlyayut doroslih gelmintiv i periferijnu voloknistu chastinu mikrofilyariyi v shkiri zumovlyuyut slabku zapalnu reakciyu yaka prizvodit do vtrati pruzhnosti shkiri i formuvannya rubciv Specifichna diagnostika Mikrofilyariyi mozhut buti viyavleni doslidzhennyam nastupnogo Krov mikrofilyariyi mozhna viyaviti u vsih vidiv sho sprichinyuyut filyariyidozi Secha yaksho ye pidozra na nayavnist u hvorogo limfatichnogo filyariyidozu secha povinna buti rozglyanuta makroskopichno dlya viyavlennya hiluriyi ta potim oglyanuta pid mikroskopom dlya viyavlennya u nij mikrofilyarij Shkira pidshkirni filyariyidozi diagnostuyut koli mikrofilyarij viyavleno v kilkoh zrazkah shkiri z riznih dilyanok roztashovanih simetrichno po obidvi storoni tila test Mazzotti dozvolyaye pidtverditi diagnoz pidshkirnogo filyariyidoza yaksho mikrofilyarij do togo ne bulo viyavleno Oko mikrofilyariyi pri onhocerkozi mozhna viyaviti v rogivci abo perednij kameri oka pri oglyadi za dopomogoyu shilinnoyi lampi LikuvannyaU likuvanni zastosovuyut albendazol mebendazol Pri deyakih z filyariyidoziv efektivni ivermektin pri vuhereriozi pri onhocerkozi Chastinu z cih preparativ ne zareyestrovano na sogodni v Ukrayini ProfilaktikaV endemichnih rajonah potribno provoditi intensivnij zahist vid ukusiv komah perenosnikiv Prosocheni insekticidom sitki abo obpriskuvannya primishen insekticidom zalishkovoyi diyi mozhut dopomogti zahistiti naselennya endemichnih rajoniv vid infikuvannya Paciyentam z hronichnimi proyavami takimi yak slonovist limfatichnij nabryak abo vodyanka rekomenduyut neuhilno dotrimuvatisya pravil gigiyeni i pereshkodzhati vtorinnomu infikuvannyu ta progresuvannyu hvorobi Div takozhLimfatichni filyariyidozi Pidshkirni filyariyidozi Serozni filyariyidozi Vuhererioz Brugioz Loaoz Pidshkirnij mansoneloz Serozni mansonelozi Onhocerkoz SlonovistPrimitkiNelson G 1996 Lymphatic filariasis p 294 303 In F E G Cox ed The Wellcome Trust illustrated history of tropical diseases The Wellcome Trust London United Kingdom Kiple K ed 1993 Cambridge world history of human diseases Cambridge University Press Cambridge United Kingdom Laurence B R 1970 The curse of St Thomas Med Hist 14 352 363 Burnell A C 1885 The voyage of Jan Hughen van Linschoten to the East Indies Volume 1 Hakluyt Society London United Kingdom Chernin J 1983 Sir Patrick Manson s studies on the transmission and biology of filariasis Rev Infect Dis 5 148 166 Eldridge B F 1992 Patrick Manson and the discovery age of vector biology J Am Mosquito Control Assoc 8 215 220 Grove D I 1990 A history of human helminthology CAB International Wallingford United Kingdom Manson P 1878 On the development of Filaria sanguinis hominis and on the mosquito considered as a nurse J Linn Soc Zool 14 304 311 Kean B H K E Mott and A J Russell ed 1978 Tropical medicine and parasitology classic investigations Cornell University Press Ithaca N Y Low G C 1900 A recent observation on Filaria nocturna in Culex probable mode of infection in man Br Med J i 1456 1457 Prout W T 1849 On the nature and treatment of stomach and renal diseases London United Kingdom Demarquay J N 1863 Sur une tumeur des bourses contenant un liquide laiteux galactocele de Vidal et renferment des petits entres vermiformes que l on peut consideree comme des helminthes hematoides a l etat d embryon Gaz Med Paris 18 665 667 Wucherer O E 1866 Sobre a molestia vulgarmente denominada oppilacao ou cancaco Gaz Med Bahia 1 27 29 39 41 52 54 63 64 Lewis T R 1872 On a haematozoon inhabiting human blood its relation to chyluria and other diseases p 241 266 8th Annual Report of the Sanitary Commission Government of India Sanitary Commission Government of India Calcutta Bancroft J 1889 On filaria Trans Trans Intercolonial Med Congr Melbourne p 49 54 Cobbold T S 1877 Discovery of the adult representative of microscopic filariae Lancet ii 70 71 Wammes LJ Hamid F Wiria AE Wibowo H Sartono E Maizels RM et al Regulatory T cells in human lymphatic filariasis stronger functional activity in microfilaremics PLoS Negl Trop Dis 2012 6 5 e1655 Baird JB Charles JL Streit TG Roberts JM Addiss DG Lammie PJ Reactivity to bacterial fungal and parasite antigens in patients with lymphedema and elephantiasis Am J Trop Med Hyg 2002 Feb 66 2 163 9 Tripathi PK Mahajan RC Malla N Mewara A Bhattacharya SM Shenoy RK et al Circulating filarial antigen detection in brugian filariasis Parasitology 2015 Dec 9 1 8 King CL Transmission intensity and human immune responses to lymphatic filariasis Parasite Immunol 2001 Jul 23 7 363 71 Li J Wei QK Hu SL Xiao T Xu C Liu X et al Establishment of lymphatic filarial specific IgG4 indirect ELISA detection method Int J Clin Exp Med 2015 8 9 16496 16503 Lammie PJ Cuenco KT Punkosdy GA The pathogenesis of filarial lymphedema is it the worm or is it the host Ann N Y Acad Sci 2002 Dec 979 131 42 discussion 188 96 Meyrowitsch DW Simonsen PE Garred P Dalgaard M Magesa SM Alifrangis M Association between mannose binding lectin polymorphisms and Wuchereria bancrofti infection in two communities in North Eastern Tanzania Am J Trop Med Hyg 2010 Jan 82 1 115 20 Panda AK Sahoo PK Kerketta AS Kar SK Ravindran B Satapathy AK Human lymphatic filariasis genetic polymorphism of endothelin 1 and tumor necrosis factor receptor II correlates with development of chronic disease J Infect Dis 2011 Jul 15 204 2 315 22 Taylor MJ Hoerauf A Wolbachia bacteria of filarial nematodes Parasitol Today 1999 Nov 15 11 437 42 Subramanyam P Palaniswamy SS Lymphoscintigraphy in unilateral lower limb and scrotal lymphedema caused by filariasis Am J Trop Med Hyg 2012 Dec 87 6 963 4 Rosenblatt JE Laboratory diagnosis of infections due to blood and tissue parasites Clin Infect Dis 2009 Oct 1 49 7 1103 8 Derzhavnij reyestr likarskih zasobiv Ukrayini Poshuk likarskih zasobiv 1 DzherelaSiddharth Wayangankar Michael Stuart Bronze Filariasis Updated May 20 2013 Medscape Infectious Diseases Sections Parasitic Infections Chief Editor Pranatharthi Haran Chandrasekar 2 angl WHO Media centre Lymphatic filariasis Fact sheet N 102 Updated February 2016 3 angl