Яросла́в Володи́миркович (бл. 1130 — 1 жовтня 1187) — руський князь з династії Рюриковичів. Князь галицький (1153—1187). Представник дому галицьких Ростиславичів. Син галицького князя Володимирка Володаровича й дочки угорського короля Коломана I. Зять князя Юрія Долгорукого (з 1150). Отримав у спадщину від батька галицький престол (1152). Воював із київським князем Ізяславом Мстиславичем за порубіжжя. Допоміг Ізяславу Давидовичу вокняжитись у Києві (1158), але незабаром вигнав його через відмову видати Івана Берладника. Підкорив Берладську землю. Мав добрі стосунки з Угорщиною та Польщею. Дав притулок Андроніку Комніну, суперникові візантійського імператора Мануїла І (1164), але згодом уклав з останнім союз (1167).
Ярослав Осмомисл | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
1153 — 1 жовтня 1187 | |||
Попередник: | Володимирко Володарович | ||
Наступник: | Олег Ярославич | ||
Народження: | бл.1130 | ||
Смерть: | 1 жовтня 1187 Галич | ||
Поховання: | Собор святого Юра, Львів, Україна | ||
Рід: | Рюриковичі | ||
Батько: | Володимирко Володарович | ||
Мати: | Софія | ||
Шлюб: | Ольга Юріївна | ||
Діти: | Єфросинія, Володимир, Вишеслава, Олег | ||
|
Мав великий авторитет на Русі, проте сильно залежав від галицьких бояр, які втручалися в приватне життя князя. 1171 року був тимчасово ув'язнений боярами, які спалили його коханку Настасію й примусили жити із законною дружиною Ольгою, донькою Юрія Долгорукого. Перед смертю заповів галицький престол Олегові, синові Настасії, а нелюбому законному синові Володимиру дав Перемишль.
Помер у Галичі, похований в галицькому Успенському соборі. У «Слові о полку Ігоревім» названий Осмомислом (мудрим; тим, хто має «вісім мислів»). Також — Ярослав Галицький.
Біографія
Народився близько 1130 року. Батько — князь Володимирко Володарович, засновник Галицької держави. Матір — дружина батька Софія Угорська.
Початок правління і боротьба з Києвом
Успадкував Галич по смерті батька 1153 року. Як і батько, був змушений захищати незалежність Галицького князівства від київських князів.
Невдовзі по смерті Володимирка київський князь Ізяслав Мстиславич напав на Галичину. Вирішальна битва відбулась 17 лютого 1154 року над Серетом, під стінами Теребовлі. Перемогу в битві здобули галичани: союзники Ізяслава, зокрема, володимирський князь Святополк Мстиславич, утекли з поля бою, галичани відійшли назад до Теребовлі, сам Ізяслав залишився з невеликою дружиною на полі бою. Проте Ізяслав хитрістю виманив частину галицького війська з міста й несподіваною атакою захопив багатьох у полон. Зрештою, Ізяслав наказав стратити полонених, а сам відступив до Києва.
Ось як описує події Повість минулих літ:
І зступилися полки, і була січа люта, і билися вони од полудня до вечора, і настало серед них замішання, і не знали вони, котрі побідили: Ізяслав гонив галичан, а брати його повтікали. Бо тоді побіг Святополк [Мстиславич], володимирський князь, а вслід за ним і Володимир Мстиславич, і Мстислав Ізяславич. Ізяслав же тут і став на бойовищі на ніч, а галичани вбігли тоді в город свій Теребовль. Ізяслав бо захопив галицьких мужів, а галичани захопили Ізяславових у розвідці. І зостався Ізяслав з невеликою дружиною на бойовищі, і поставив він стяги галицькі, і пішли галичани під свої стяги, і захопили [вої Ізяслава] безліч колодників. На ту ж ніч, убоявшись, що він зостався був із малою дружиною на бойовищі, Ізяслав сказав: «Аби не зібралися вони на нас із города»,— бо колодників було більше, ніж його дружини. І побачив він многе-множество пов’язаних колодників-галичан, і тоді повелів рубати їх, а ліпших мужів із собою забрав. А на другий день Ізяслав же Мстиславич пішов у Київ, до себе додому, тому що брати його і дружина його розбіглися були. Був же плач великий по всій землі Галицькій.
Після смерті Ізяслава Мстиславича (1154) наступило замирення між Галичем і Києвом (за винятком 1158-1161 років за правління Ізяслава III Давидовича).
Розбудова держави
Літопис уперше згадує його під 1150 роком у зв'язку з одруженням з Ольгою — дочкою князя Юрія Довгорукого. Названий в «Слові о полку Ігоревім» — Осмомислом (що має вісім смислів, тобто розумний, мудрий).
Ярослав Осмомисл поширив територію свого князівства, приєднавши землі між Дністром і Карпатами, пониззя Дунаю. Він мав велике військо, з допомогою якого став одним з наймогутніших князів на Русі. Про це згадує автор «Слова о полку Ігоревім»:
підпер гори Угорські своїми залізними полками, заступивши королеві дорогу, зачинив ворота Дунаєві
Зійшовши на престол, усвідомлював небезпеку, що чаїлася в Берладській землі. Особливо з огляду на переховування там Івана Берладника, який уже давно зазіхав на галицький трон. Прагнучи перекрити шлях з Берладської землі на Галич, 1153 року заклав городище Черн. 1159 року Іван Берладник з 6-тисячним військом лавців та берладників обложив головне місто Галицького Пониззя — Ушицю, але зазнав нищівної поразки. Цією перемогою Ярослав Осмомисл розпочав підкорення бунтівної Берладщини.
Ярослав Осмомисл утримував добрі зв'язки із суздальським князем Юрієм Довгоруким, разом з іншими князями брав участь у походах проти половців. Відгомоном цієї боротьби було «Слово о полку Ігоревім». З іншими сусідами, Польщею і Угорщиною, Ярослав Осмомисл утримував мирні відносини, як також з Візантією та цісарем Фрідріхом І Барбароссою (у 1165 році брав участь у його коронації).
За Ярослава Осмомисла розбудовано і укріплено багато галицьких міст, його заходами у 1153-1157 роках збудовано в Галичі Успенський собор.
На внутрішньому відтинку спочатку Ярослав Осмомисл пробував жити в згоді з боярами, вони йому допомагали під час війни з Ізяславом Мстиславичем, але розбагатівши від торгівлі, боярство перетворилося на родову аристократію з військовими дружинами і почало втручатися у державні й приватні справи князя. 1172 року Ярослав Осмомисл покинув свою дружину Ольгу Юріївну, яка 1173 року змушена була втекти до поляків із сином Володимиром, частиною бояр на чолі з Костянтином Сірославовичем, і взяв нешлюбну жінку — боярську дочку Настасію з Чагрів. Частина бояр спротивилися і примусила князя повернути Ольгу, а Настасію спалили як чарівницю. Також бояри спротивилися останній волі Ярослава Осмомисла: при смерті він бажав поділити Галицьке князівство між синами, призначаючи Олегові Галич, а Перемишль — Володимирові. Бояри прогнали Олега.
Мудрою політикою за 35-річного князювання Ярослав Осмомисл створив могутню державу, з якою рахувалися всі його сусіди.
Смерть
Був похований в Успенському соборі в Галичі. 1937 року під час розкопок в Галичі археолог Ярослав Пастернак виявив саркофаг з рештками Ярослава Осмомисла. Проте у вересні 1939 року розпочалася Друга світова війна — Галичину анексував СРСР. Останки Ярослава Осмомисла заховали від загарбників у крипті собору святого Юра у Львові, сам Ярослав Пастернак емігрував до Канади, де помер у 1969 році. Знову останки Ярослава Осмомисла віднайшли лише 1991 року під час розкопок у крипті після повернення храму УГКЦ. 1995 року здійснено реконструкцію портрета Ярослава Осмомисла. Світлину саркофага в підземеллі церкви Крилоса можна бачити в журналі «Літопис Червоної Калини» (№ 10, жовтень 1937, с. 7). Саркофаг Ярослава Осмомисла зберігається в Івано-Франківський краєзнавчий музей та представлений в експозиції музею.
Сім'я
1-а дружина — Ольга Юріївна (?—1181), дочка великого князя київського Юрія Володимировича Долгорукого. Їхні діти:
- Володимир Ярославич (1151—1199), отримав від батька Перемишль, князь галицький (1188—1199), останній представник Ростиславичів у Галичі.
- Єфросинія Ярославна (?—?), дружина Ігоря Святославича, князя сіверського.
- Вишеслава Ярославна (?—?), дружина Одона Мешковича, князя .
- Ярославна Галицька (?—?), дружина Стефана ІІІ, короля Угорщини.
2-а дружина — Настаська Чагровна з половецького роду Чагр.
- Олег Ярославич («Настасіч») (?—1188) — призначений спадкоємцем, але сісти на батьків престол йому так і не дали.
Вшанування пам'яті
Пам'ятники
Пам'ятник Ярославові Осмомислу встановлено у Володимирі.
Вулиці
Вулиця Ярослава Осмомисла існує в Галичі, Дрогобичі, Калуші, Коломиї, Рудному, Чернівцях. У Львові є площа Князя Ярослава Осмомисла.
Світлини
- Галицькі бояри тягнуть на багаття попадю-чаклунку Настасію, улюбленицю князя Ярослава Осмомисла. Малюнок Клавдія Лебедєва
-
- Пам'ятник Ярославу Осмомислу у Володимирі
Примітки
- Котляр М. Ф. Ярослав Володимирович // Малий словник історії України, 1997.
- Київський літопис… — С. 377
- Мицько І'. Про час зведення деяких давніх храмів Галичини [ 21 січня 2022 у Wayback Machine.] // Народознавчі зошити. — Львів, 2000 [2001]. — Ч. 5. — С. 935.
- Київський літопис… — С. 376.
- . Архів оригіналу за 2 січня 2014. Процитовано 31 липня 2013.
Джерела
- Ярослав Володимирович Осмомисл // Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1984. — Кн. 2, [т. 10] : Хмельницький Борис — Яцків. — С. 3988-3989. — .
- Київський літопис // Великий неспокій. — К. : Україна, 1992. — 431 с. — С. 376—377. — .
- Котляр М. Ф. Ярослав Володимирович [ 6 березня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 759. — .
- Войтович Л. 3.4. Ярославичі. Перша галицька династія. // Князівські династії Східної Європи (кінець IX — початок XVI ст.). Львів: Інститут українознавства, 2000.
- Котляр М. Ф. Ярослав Володимирович // Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — .
- Котляр М. Ф. Ярослав Осмомисл // Українська дипломатична енциклопедія : у 2 т. / ред. кол.: Л. В. Губерський (голова) та ін. — К. : Знання України, 2004. — Т. 2 : М — Я. — 812 с. — .
- Білецький C. Ярослав Осмомисл, князь Галицький [ 18 лютого 2015 у Wayback Machine.] // Літопис Червоної Калини. — 1937. — Ч. 10 (жовт.). — С. 6—8.
Посилання
- Ярослав Володимирович // Україна в міжнародних відносинах. Енциклопедичний словник-довідник. Випуск 6. Біографічна частина: Н–Я / Відп. ред. М. М. Варварцев. — К.: Ін-т історії України НАН України, 2016. — с.358-359
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Ярослав Осмомисл
- Ярослав Осмомисл // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1967. — Т. 8, кн. XVI : Літери Уш — Я. — С. 2130. — 1000 екз.
- Ярослав Осмомисл // Історія війн і збройних конфліктів в Україні: Енциклопедичний довідник / Авт.-упор.: О. І. Гуржій та ін. — К.: Видавництво гуманітарної літератури, 2004. — С. 509.
- .
- УКРОП[недоступне посилання з серпня 2019].
- Ярослав Осьмомисл — князь Галицький [ 22 травня 2011 у Wayback Machine.].
Попередник Володимирко Володарович | ![]() | Князь галицький 1153-1187 | ![]() | Наступник Олег Ярославич |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Yaroslav Volodimirovich Yarosla v Volodi mirkovich bl 1130 1 zhovtnya 1187 ruskij knyaz z dinastiyi Ryurikovichiv Knyaz galickij 1153 1187 Predstavnik domu galickih Rostislavichiv Sin galickogo knyazya Volodimirka Volodarovicha j dochki ugorskogo korolya Kolomana I Zyat knyazya Yuriya Dolgorukogo z 1150 Otrimav u spadshinu vid batka galickij prestol 1152 Voyuvav iz kiyivskim knyazem Izyaslavom Mstislavichem za porubizhzhya Dopomig Izyaslavu Davidovichu voknyazhitis u Kiyevi 1158 ale nezabarom vignav jogo cherez vidmovu vidati Ivana Berladnika Pidkoriv Berladsku zemlyu Mav dobri stosunki z Ugorshinoyu ta Polsheyu Dav pritulok Androniku Komninu supernikovi vizantijskogo imperatora Manuyila I 1164 ale zgodom uklav z ostannim soyuz 1167 Yaroslav OsmomislYaroslav OsmomislPrapor Knyaz galickij1153 1 zhovtnya 1187Poperednik Volodimirko VolodarovichNastupnik Oleg Yaroslavich Narodzhennya bl 1130Smert 1 zhovtnya 1187 1187 10 01 GalichPohovannya Sobor svyatogo Yura Lviv UkrayinaRid RyurikovichiBatko Volodimirko VolodarovichMati SofiyaShlyub Olga YuriyivnaDiti Yefrosiniya Volodimir Visheslava Oleg Mediafajli b u Vikishovishi Mav velikij avtoritet na Rusi prote silno zalezhav vid galickih boyar yaki vtruchalisya v privatne zhittya knyazya 1171 roku buv timchasovo uv yaznenij boyarami yaki spalili jogo kohanku Nastasiyu j primusili zhiti iz zakonnoyu druzhinoyu Olgoyu donkoyu Yuriya Dolgorukogo Pered smertyu zapoviv galickij prestol Olegovi sinovi Nastasiyi a nelyubomu zakonnomu sinovi Volodimiru dav Peremishl Pomer u Galichi pohovanij v galickomu Uspenskomu sobori U Slovi o polku Igorevim nazvanij Osmomislom mudrim tim hto maye visim misliv Takozh Yaroslav Galickij BiografiyaNarodivsya blizko 1130 roku Batko knyaz Volodimirko Volodarovich zasnovnik Galickoyi derzhavi Matir druzhina batka Sofiya Ugorska Pochatok pravlinnya i borotba z Kiyevom Uspadkuvav Galich po smerti batka 1153 roku Yak i batko buv zmushenij zahishati nezalezhnist Galickogo knyazivstva vid kiyivskih knyaziv Nevdovzi po smerti Volodimirka kiyivskij knyaz Izyaslav Mstislavich napav na Galichinu Virishalna bitva vidbulas 17 lyutogo 1154 roku nad Seretom pid stinami Terebovli Peremogu v bitvi zdobuli galichani soyuzniki Izyaslava zokrema volodimirskij knyaz Svyatopolk Mstislavich utekli z polya boyu galichani vidijshli nazad do Terebovli sam Izyaslav zalishivsya z nevelikoyu druzhinoyu na poli boyu Prote Izyaslav hitristyu vimaniv chastinu galickogo vijska z mista j nespodivanoyu atakoyu zahopiv bagatoh u polon Zreshtoyu Izyaslav nakazav stratiti polonenih a sam vidstupiv do Kiyeva Os yak opisuye podiyi Povist minulih lit I zstupilisya polki i bula sicha lyuta i bilisya voni od poludnya do vechora i nastalo sered nih zamishannya i ne znali voni kotri pobidili Izyaslav goniv galichan a brati jogo povtikali Bo todi pobig Svyatopolk Mstislavich volodimirskij knyaz a vslid za nim i Volodimir Mstislavich i Mstislav Izyaslavich Izyaslav zhe tut i stav na bojovishi na nich a galichani vbigli todi v gorod svij Terebovl Izyaslav bo zahopiv galickih muzhiv a galichani zahopili Izyaslavovih u rozvidci I zostavsya Izyaslav z nevelikoyu druzhinoyu na bojovishi i postaviv vin styagi galicki i pishli galichani pid svoyi styagi i zahopili voyi Izyaslava bezlich kolodnikiv Na tu zh nich uboyavshis sho vin zostavsya buv iz maloyu druzhinoyu na bojovishi Izyaslav skazav Abi ne zibralisya voni na nas iz goroda bo kolodnikiv bulo bilshe nizh jogo druzhini I pobachiv vin mnoge mnozhestvo pov yazanih kolodnikiv galichan i todi poveliv rubati yih a lipshih muzhiv iz soboyu zabrav A na drugij den Izyaslav zhe Mstislavich pishov u Kiyiv do sebe dodomu tomu sho brati jogo i druzhina jogo rozbiglisya buli Buv zhe plach velikij po vsij zemli Galickij Pislya smerti Izyaslava Mstislavicha 1154 nastupilo zamirennya mizh Galichem i Kiyevom za vinyatkom 1158 1161 rokiv za pravlinnya Izyaslava III Davidovicha Rozbudova derzhavi Litopis upershe zgaduye jogo pid 1150 rokom u zv yazku z odruzhennyam z Olgoyu dochkoyu knyazya Yuriya Dovgorukogo Nazvanij v Slovi o polku Igorevim Osmomislom sho maye visim smisliv tobto rozumnij mudrij Yaroslav Osmomisl poshiriv teritoriyu svogo knyazivstva priyednavshi zemli mizh Dnistrom i Karpatami ponizzya Dunayu Vin mav velike vijsko z dopomogoyu yakogo stav odnim z najmogutnishih knyaziv na Rusi Pro ce zgaduye avtor Slova o polku Igorevim pidper gori Ugorski svoyimi zaliznimi polkami zastupivshi korolevi dorogu zachiniv vorota Dunayevi Zijshovshi na prestol usvidomlyuvav nebezpeku sho chayilasya v Berladskij zemli Osoblivo z oglyadu na perehovuvannya tam Ivana Berladnika yakij uzhe davno zazihav na galickij tron Pragnuchi perekriti shlyah z Berladskoyi zemli na Galich 1153 roku zaklav gorodishe Chern 1159 roku Ivan Berladnik z 6 tisyachnim vijskom lavciv ta berladnikiv oblozhiv golovne misto Galickogo Ponizzya Ushicyu ale zaznav nishivnoyi porazki Ciyeyu peremogoyu Yaroslav Osmomisl rozpochav pidkorennya buntivnoyi Berladshini Yaroslav Osmomisl utrimuvav dobri zv yazki iz suzdalskim knyazem Yuriyem Dovgorukim razom z inshimi knyazyami brav uchast u pohodah proti polovciv Vidgomonom ciyeyi borotbi bulo Slovo o polku Igorevim Z inshimi susidami Polsheyu i Ugorshinoyu Yaroslav Osmomisl utrimuvav mirni vidnosini yak takozh z Vizantiyeyu ta cisarem Fridrihom I Barbarossoyu u 1165 roci brav uchast u jogo koronaciyi Za Yaroslava Osmomisla rozbudovano i ukripleno bagato galickih mist jogo zahodami u 1153 1157 rokah zbudovano v Galichi Uspenskij sobor Na vnutrishnomu vidtinku spochatku Yaroslav Osmomisl probuvav zhiti v zgodi z boyarami voni jomu dopomagali pid chas vijni z Izyaslavom Mstislavichem ale rozbagativshi vid torgivli boyarstvo peretvorilosya na rodovu aristokratiyu z vijskovimi druzhinami i pochalo vtruchatisya u derzhavni j privatni spravi knyazya 1172 roku Yaroslav Osmomisl pokinuv svoyu druzhinu Olgu Yuriyivnu yaka 1173 roku zmushena bula vtekti do polyakiv iz sinom Volodimirom chastinoyu boyar na choli z Kostyantinom Siroslavovichem i vzyav neshlyubnu zhinku boyarsku dochku Nastasiyu z Chagriv Chastina boyar sprotivilisya i primusila knyazya povernuti Olgu a Nastasiyu spalili yak charivnicyu Takozh boyari sprotivilisya ostannij voli Yaroslava Osmomisla pri smerti vin bazhav podiliti Galicke knyazivstvo mizh sinami priznachayuchi Olegovi Galich a Peremishl Volodimirovi Boyari prognali Olega Mudroyu politikoyu za 35 richnogo knyazyuvannya Yaroslav Osmomisl stvoriv mogutnyu derzhavu z yakoyu rahuvalisya vsi jogo susidi Smert Buv pohovanij v Uspenskomu sobori v Galichi 1937 roku pid chas rozkopok v Galichi arheolog Yaroslav Pasternak viyaviv sarkofag z reshtkami Yaroslava Osmomisla Prote u veresni 1939 roku rozpochalasya Druga svitova vijna Galichinu aneksuvav SRSR Ostanki Yaroslava Osmomisla zahovali vid zagarbnikiv u kripti soboru svyatogo Yura u Lvovi sam Yaroslav Pasternak emigruvav do Kanadi de pomer u 1969 roci Znovu ostanki Yaroslava Osmomisla vidnajshli lishe 1991 roku pid chas rozkopok u kripti pislya povernennya hramu UGKC 1995 roku zdijsneno rekonstrukciyu portreta Yaroslava Osmomisla Svitlinu sarkofaga v pidzemelli cerkvi Krilosa mozhna bachiti v zhurnali Litopis Chervonoyi Kalini 10 zhovten 1937 s 7 Sarkofag Yaroslava Osmomisla zberigayetsya v Ivano Frankivskij krayeznavchij muzej ta predstavlenij v ekspoziciyi muzeyu Sim yaDokladnishe Ryurikovichi ta Rostislavichi Galicki 1 a druzhina Olga Yuriyivna 1181 dochka velikogo knyazya kiyivskogo Yuriya Volodimirovicha Dolgorukogo Yihni diti Volodimir Yaroslavich 1151 1199 otrimav vid batka Peremishl knyaz galickij 1188 1199 ostannij predstavnik Rostislavichiv u Galichi Yefrosiniya Yaroslavna druzhina Igorya Svyatoslavicha knyazya siverskogo Visheslava Yaroslavna druzhina Odona Meshkovicha knyazya Yaroslavna Galicka druzhina Stefana III korolya Ugorshini 2 a druzhina Nastaska Chagrovna z poloveckogo rodu Chagr Oleg Yaroslavich Nastasich 1188 priznachenij spadkoyemcem ale sisti na batkiv prestol jomu tak i ne dali Vshanuvannya pam yatiPam yatniki Pam yatnik Yaroslavovi Osmomislu vstanovleno u Volodimiri Vulici Vulicya Yaroslava Osmomisla isnuye v Galichi Drogobichi Kalushi Kolomiyi Rudnomu Chernivcyah U Lvovi ye plosha Knyazya Yaroslava Osmomisla SvitliniGalicki boyari tyagnut na bagattya popadyu chaklunku Nastasiyu ulyublenicyu knyazya Yaroslava Osmomisla Malyunok Klavdiya Lebedyeva Nisha z pohovannyam Yaroslava Osmomisla v kripti sobori svyatogo Yura u Lvovi 2017 Pam yatnik Yaroslavu Osmomislu u VolodimiriPrimitkiKotlyar M F Yaroslav Volodimirovich Malij slovnik istoriyi Ukrayini 1997 Kiyivskij litopis S 377 Micko I Pro chas zvedennya deyakih davnih hramiv Galichini 21 sichnya 2022 u Wayback Machine Narodoznavchi zoshiti Lviv 2000 2001 Ch 5 S 935 Kiyivskij litopis S 376 Arhiv originalu za 2 sichnya 2014 Procitovano 31 lipnya 2013 DzherelaYaroslav Volodimirovich Osmomisl Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1984 Kn 2 t 10 Hmelnickij Boris Yackiv S 3988 3989 ISBN 5 7707 4049 3 Kiyivskij litopis Velikij nespokij K Ukrayina 1992 431 s S 376 377 ISBN 5 319 01070 2 Kotlyar M F Yaroslav Volodimirovich 6 bereznya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2013 T 10 T Ya S 759 ISBN 978 966 00 1359 9 Vojtovich L 3 4 Yaroslavichi Persha galicka dinastiya Knyazivski dinastiyi Shidnoyi Yevropi kinec IX pochatok XVI st Lviv Institut ukrayinoznavstva 2000 Kotlyar M F Yaroslav Volodimirovich Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 Kotlyar M F Yaroslav Osmomisl Ukrayinska diplomatichna enciklopediya u 2 t red kol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 2 M Ya 812 s ISBN 966 316 045 4 Bileckij C Yaroslav Osmomisl knyaz Galickij 18 lyutogo 2015 u Wayback Machine Litopis Chervonoyi Kalini 1937 Ch 10 zhovt S 6 8 PosilannyaYaroslav Volodimirovich Ukrayina v mizhnarodnih vidnosinah Enciklopedichnij slovnik dovidnik Vipusk 6 Biografichna chastina N Ya Vidp red M M Varvarcev K In t istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini 2016 s 358 359 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Yaroslav Osmomisl Yaroslav Osmomisl Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1967 T 8 kn XVI Literi Ush Ya S 2130 1000 ekz Yaroslav Osmomisl Istoriya vijn i zbrojnih konfliktiv v Ukrayini Enciklopedichnij dovidnik Avt upor O I Gurzhij ta in K Vidavnictvo gumanitarnoyi literaturi 2004 S 509 UKROP nedostupne posilannya z serpnya 2019 Yaroslav Osmomisl knyaz Galickij 22 travnya 2011 u Wayback Machine Poperednik Volodimirko Volodarovich Knyaz galickij 1153 1187 Nastupnik Oleg Yaroslavich