Мануї́л I або Мануїл Комнін Великий (грец. Μανουήλ Α' Κομνηνός ο Μέγας; 28 листопада 1118 — 24 вересня 1180) — імператор Східної Римської імперії між 1143 та 1180 роками з династії Комнінів.
Мануїл I | |
---|---|
грец. Μανουήλ Α' Κομνηνός | |
![]() | |
Народився | 28 листопада 1118 Константинополь[1][2][3] |
Помер | 24 вересня 1180 (61 рік) Константинополь[4][5] |
Країна | ![]() |
Діяльність | імператор |
Знання мов | грецька |
Посада | Візантійський імператор |
Рід | Комніни |
Батько | Іоанн II Комнін |
Мати | Ірина Арпад |
Брати, сестри | Олексій Комнін, Андронік Комнін, Ісаак Комнін, d, d і d |
У шлюбі з | Марія Антіохійська і Берта Зульцбаська[6] |
Діти | Олексій II Комнін, d і d |
|
За старою традицією Римської імперії Мануїл прийняв титули перемоги з назвами тих народів, яких перемагав, або які знаходились у васальній залежності: Isauricus, Cilicius, Armenicus, Dalmaticus, Ugricus, Bosniacus, Chrobaticus, Lazicus, Ibericus, Bulgaricus, Serbicus, Zikhicus, Azaricus, Gothicus — переможець Ісаврії, Кілікії, Вірменії, Далмації, Угрів, Боснії, Хорватії, Лазії, Іберії, Болгарії, Сербії, Зіхії, Азарії, Ґотів.
Життєпис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUwTDBGMGRISnBZblYwWldRdFptbGpkR2x2Ym1Gc1gyRnliWE5mYjJaZlNYTmhZV05mUzI5dGJtVnViM011YzNabkx6STBNSEI0TFVGMGRISnBZblYwWldRdFptbGpkR2x2Ym1Gc1gyRnliWE5mYjJaZlNYTmhZV05mUzI5dGJtVnViM011YzNabkxuQnVadz09LnBuZw==.png)
Мануїл I прийшов до влади в критичний момент для історії Візантії та усього Середземномор'я, коли християнські держави намагалися відвоювати втрачені території, що були захоплені мусульманами. Вів активну зовнішню політику, укладаючи союзи з римським Папою та хрестоносцями.
Мануїла I часто називають «латинофілом». Він і справді був не схожим на своїх попередників на константинопольському престолі. Не намагався демонструвати набожність і релігійний аскетизм. Привселюдно сперечався з питань віри із самим патріархом. Захоплювався астрологією і медициною. Любив веселощі, бенкети й лицарські турніри в західному стилі, у яких і сам залюбки брав участь та перемагав. Візантійське військо було реформоване Мануїлом I за західним зразком — лицарі, з яких воно складалося, отримували за службу землі із прикріпленими до них селянами. Імператор охоче брав на службу іноземців, роздавав маєтки васалам-іновірцям і заохочував переселення до Константинополя італійських торгівців.
Утім, «латинофілію» Мануїла I насправді перебільшують. Никита Хоніат, що завдячував імператору своєю кар‘єрою і добре знав його мотиви, згадував, що насправді василевс католиків остерігався, бо вважав їх жадібними та зарозумілими. Як справжній Комнін імператор головною своєю метою бачив відродження величі Візантії — як колишньої і майбутньої світової імперії. Її підданими вже за визначенням мали бути і православні, і католики — тож у розпалюванні ворожнечі між ними Мануїл I не був зацікавлений.
Мануїл I відбив наступ норманів на Балкани, відвоював у сельджуків значну частину Малої Азії, візантійську владу, зрештою, визнали держави хрестоносців, зокрема князівство Антіохія, в Угорщини імператору вдалося відвоювати Хорватію та Далмацію (1164). Зверхність імперії визнала сербське князівство Рашка. Візантійці розпочали наступ в Італії, що донедавна здавалася втраченою для них назавжди.
Однак плани василевса були перекреслені поразкою від сельджуків під Міриокефалоном у 1176 році. Після чого почалися виступи невдоволених «поступливістю» василевса в стосунках із Заходом. Перша хвиля «антикатолицьких» заворушень прокотилася Візантією ще за правління Мануїла I, а після його смерті спалахнуло народне повстання в Константинополі (1181), що стало початком громадянської війни в імперії. Євстафій Солунський казав, що зі смертю Мануїла I імперія занурилася в темряву, подібну на сонячне затемнення, і «все, що залишалося в ромеїв цілим, загинуло».
Відносини з Київською Руссю
Мануїл Комнін прагнув залучити князів Київської Русі на свій бік як союзників у відносинах з Угорщиною, у протистоянні з Причорноморськими кочівниками та, в меншій мірі, із Сицилією.
У кінці 1140-х за владу в Київській Русі боролися три князі: Великий князь Київський Ізяслав Мстиславич (син Мстислава Великого), який був пов'язаний з угорським королем Ґезою II, що протистояв імперії; князь Ростово-Суздальський Юрій Долгорукий; Галицький князь Володимирко Володаревич, що вважався васалом імператора (hypospondos).
Саме розташоване на півночі і сході Угорщини Галицьке князівство (що простягалось від Галичини й Закарпаття до Поділля й Чорного моря) відігравало важливу роль під час воєн між Візантією і Угорщиною. Зі смертями князів Ізяслава і Володимирка ситуація змінилася: Київ захопив Юрій Долгорукій, а новий Галицький князь Ярослав Осмомисл став союзником угорців, хоча й намагався підтримувати дружні зв'язки з Візантією та імператором Священної Римської імперії Фрідріхом І Барбароссою.
У 1164—1165 роках двоюрідний брат Мануїла — Андронік Комнін — утік з Візантії, прибув до двору Ярослава Осмомисла й намагався створити антиімператорську коаліцію з князів Київської Русі, Угорщини та половців. Ця ситуація створювала серйозну загрозу для імператорського престолу, і Мануїл вирішив домовитись зі своїм кузеном, помилувавши його і дозволивши повернутися в Константинополь (1165 р.).
З Великим князем Київським Ростиславом І Мстиславичем був укладений договір про виставлення для потреб імперії військового загону, а Ярослав Осмомисл погодився повернутися під ромейську опіку й знову стати васалом Східної Римської імперії. Галицький князь пізніше допоміг Візантії своєю участю у війні з половцями.
Дружба з Великим князівством Київським та Галицьким князівством була вигідна Мануїлу І, який відправив у 1166 році дві армії в похід проти угорців. Перше військо увійшло в Угорське королівство через Південні Карпати, а друге за допомогою Ярослава Осмомисла пройшло через українські Карпати. Оскільки супротивник зосередив свої війська біля Сірмії і Белграду, візантійці повністю розорили Трансільванію.
Див. також
Примітки
- http://home.comcast.net/~homerbjames/HBJ/V01/V01_Byzantine.htm
- http://depts.washington.edu/cartah/text_archive/miller/m3_c1.html
- http://www.britannica.com/EBchecked/topic/261357/Henry-of-Hainault
- http://www.san.beck.org/AB18-Crusaders.html
- http://www.maneyonline.com/doi/pdfplus/10.1179/byz.1991.15.1.269
- Kindred Britain
- Мустафін О. Халепи, що визначили долю народів. Х., 2021, с.44-45
- Мустафін О. Халепи, що визначили долю народів. Х., 2021, с.45
Посилання
- Andrew Stone: http://www.roman-emperors.org/mannycom.htm [ 20 січня 2018 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про монарха, династію чи її представника (представницю). Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej z takim im yam Manuyil Manuyi l I abo Manuyil Komnin Velikij grec Manoyhl A Komnhnos o Megas 28 listopada 1118 24 veresnya 1180 imperator Shidnoyi Rimskoyi imperiyi mizh 1143 ta 1180 rokami z dinastiyi Komniniv Manuyil Igrec Manoyhl A KomnhnosNarodivsya 28 listopada 1118 Konstantinopol 1 2 3 Pomer 24 veresnya 1180 61 rik Konstantinopol 4 5 Krayina Vizantijska imperiyaDiyalnist imperatorZnannya mov greckaPosada Vizantijskij imperatorRid KomniniBatko Ioann II KomninMati Irina ArpadBrati sestri Oleksij Komnin Andronik Komnin Isaak Komnin d d i dU shlyubi z Mariya Antiohijska i Berta Zulcbaska 6 Diti Oleksij II Komnin d i d Mediafajli u Vikishovishi Za staroyu tradiciyeyu Rimskoyi imperiyi Manuyil prijnyav tituli peremogi z nazvami tih narodiv yakih peremagav abo yaki znahodilis u vasalnij zalezhnosti Isauricus Cilicius Armenicus Dalmaticus Ugricus Bosniacus Chrobaticus Lazicus Ibericus Bulgaricus Serbicus Zikhicus Azaricus Gothicus peremozhec Isavriyi Kilikiyi Virmeniyi Dalmaciyi Ugriv Bosniyi Horvatiyi Laziyi Iberiyi Bolgariyi Serbiyi Zihiyi Azariyi Gotiv ZhittyepisPrapor rodu Komniniv i Vizantijskoyi imperiyi pid chas yih pravlennya Manuyil I prijshov do vladi v kritichnij moment dlya istoriyi Vizantiyi ta usogo Seredzemnomor ya koli hristiyanski derzhavi namagalisya vidvoyuvati vtracheni teritoriyi sho buli zahopleni musulmanami Viv aktivnu zovnishnyu politiku ukladayuchi soyuzi z rimskim Papoyu ta hrestonoscyami Manuyila I chasto nazivayut latinofilom Vin i spravdi buv ne shozhim na svoyih poperednikiv na konstantinopolskomu prestoli Ne namagavsya demonstruvati nabozhnist i religijnij asketizm Privselyudno sperechavsya z pitan viri iz samim patriarhom Zahoplyuvavsya astrologiyeyu i medicinoyu Lyubiv veseloshi benketi j licarski turniri v zahidnomu stili u yakih i sam zalyubki brav uchast ta peremagav Vizantijske vijsko bulo reformovane Manuyilom I za zahidnim zrazkom licari z yakih vono skladalosya otrimuvali za sluzhbu zemli iz prikriplenimi do nih selyanami Imperator ohoche brav na sluzhbu inozemciv rozdavav mayetki vasalam inovircyam i zaohochuvav pereselennya do Konstantinopolya italijskih torgivciv Utim latinofiliyu Manuyila I naspravdi perebilshuyut Nikita Honiat sho zavdyachuvav imperatoru svoyeyu kar yeroyu i dobre znav jogo motivi zgaduvav sho naspravdi vasilevs katolikiv osterigavsya bo vvazhav yih zhadibnimi ta zarozumilimi Yak spravzhnij Komnin imperator golovnoyu svoyeyu metoyu bachiv vidrodzhennya velichi Vizantiyi yak kolishnoyi i majbutnoyi svitovoyi imperiyi Yiyi piddanimi vzhe za viznachennyam mali buti i pravoslavni i katoliki tozh u rozpalyuvanni vorozhnechi mizh nimi Manuyil I ne buv zacikavlenij Manuyil I vidbiv nastup normaniv na Balkani vidvoyuvav u seldzhukiv znachnu chastinu Maloyi Aziyi vizantijsku vladu zreshtoyu viznali derzhavi hrestonosciv zokrema knyazivstvo Antiohiya v Ugorshini imperatoru vdalosya vidvoyuvati Horvatiyu ta Dalmaciyu 1164 Zverhnist imperiyi viznala serbske knyazivstvo Rashka Vizantijci rozpochali nastup v Italiyi sho donedavna zdavalasya vtrachenoyu dlya nih nazavzhdi Odnak plani vasilevsa buli perekresleni porazkoyu vid seldzhukiv pid Miriokefalonom u 1176 roci Pislya chogo pochalisya vistupi nevdovolenih postuplivistyu vasilevsa v stosunkah iz Zahodom Persha hvilya antikatolickih zavorushen prokotilasya Vizantiyeyu she za pravlinnya Manuyila I a pislya jogo smerti spalahnulo narodne povstannya v Konstantinopoli 1181 sho stalo pochatkom gromadyanskoyi vijni v imperiyi Yevstafij Solunskij kazav sho zi smertyu Manuyila I imperiya zanurilasya v temryavu podibnu na sonyachne zatemnennya i vse sho zalishalosya v romeyiv cilim zaginulo Vidnosini z Kiyivskoyu RussyuManuyil Komnin pragnuv zaluchiti knyaziv Kiyivskoyi Rusi na svij bik yak soyuznikiv u vidnosinah z Ugorshinoyu u protistoyanni z Prichornomorskimi kochivnikami ta v menshij miri iz Siciliyeyu U kinci 1140 h za vladu v Kiyivskij Rusi borolisya tri knyazi Velikij knyaz Kiyivskij Izyaslav Mstislavich sin Mstislava Velikogo yakij buv pov yazanij z ugorskim korolem Gezoyu II sho protistoyav imperiyi knyaz Rostovo Suzdalskij Yurij Dolgorukij Galickij knyaz Volodimirko Volodarevich sho vvazhavsya vasalom imperatora hypospondos Same roztashovane na pivnochi i shodi Ugorshini Galicke knyazivstvo sho prostyagalos vid Galichini j Zakarpattya do Podillya j Chornogo morya vidigravalo vazhlivu rol pid chas voyen mizh Vizantiyeyu i Ugorshinoyu Zi smertyami knyaziv Izyaslava i Volodimirka situaciya zminilasya Kiyiv zahopiv Yurij Dolgorukij a novij Galickij knyaz Yaroslav Osmomisl stav soyuznikom ugorciv hocha j namagavsya pidtrimuvati druzhni zv yazki z Vizantiyeyu ta imperatorom Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi Fridrihom I Barbarossoyu U 1164 1165 rokah dvoyuridnij brat Manuyila Andronik Komnin utik z Vizantiyi pribuv do dvoru Yaroslava Osmomisla j namagavsya stvoriti antiimperatorsku koaliciyu z knyaziv Kiyivskoyi Rusi Ugorshini ta polovciv Cya situaciya stvoryuvala serjoznu zagrozu dlya imperatorskogo prestolu i Manuyil virishiv domovitis zi svoyim kuzenom pomiluvavshi jogo i dozvolivshi povernutisya v Konstantinopol 1165 r Z Velikim knyazem Kiyivskim Rostislavom I Mstislavichem buv ukladenij dogovir pro vistavlennya dlya potreb imperiyi vijskovogo zagonu a Yaroslav Osmomisl pogodivsya povernutisya pid romejsku opiku j znovu stati vasalom Shidnoyi Rimskoyi imperiyi Galickij knyaz piznishe dopomig Vizantiyi svoyeyu uchastyu u vijni z polovcyami Druzhba z Velikim knyazivstvom Kiyivskim ta Galickim knyazivstvom bula vigidna Manuyilu I yakij vidpraviv u 1166 roci dvi armiyi v pohid proti ugorciv Pershe vijsko uvijshlo v Ugorske korolivstvo cherez Pivdenni Karpati a druge za dopomogoyu Yaroslava Osmomisla projshlo cherez ukrayinski Karpati Oskilki suprotivnik zoserediv svoyi vijska bilya Sirmiyi i Belgradu vizantijci povnistyu rozorili Transilvaniyu Div takozhPortal Istoriya Spisok Vizantijskih imperatorivPrimitkihttp home comcast net homerbjames HBJ V01 V01 Byzantine htm http depts washington edu cartah text archive miller m3 c1 html http www britannica com EBchecked topic 261357 Henry of Hainault http www san beck org AB18 Crusaders html http www maneyonline com doi pdfplus 10 1179 byz 1991 15 1 269 Kindred Britain d Track Q75653886 Mustafin O Halepi sho viznachili dolyu narodiv H 2021 s 44 45 Mustafin O Halepi sho viznachili dolyu narodiv H 2021 s 45PosilannyaAndrew Stone http www roman emperors org mannycom htm 20 sichnya 2018 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya pro monarha dinastiyu chi yiyi predstavnika predstavnicyu Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi