Схі́дносирі́йський обря́д, також називають аси́рійським обря́дом, пе́рським обря́дом, халде́йським обря́дом, несто́ріанським обря́дом або си́ро-схі́дним обря́дом — це східнохристиянський літургійний обряд, який використовує Божественну літургію святих Аддая та Марія та східно-сирійський діалект як її богослужбову мову. Це один з двох основних літургійних обрядів сирійського християнства, іншим є західно-сирійський обряд (антіохійський обряд).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUwTDBWaGMzUmxjbTVmVTNseWFXRmpYME55YjNOekxuTjJaeTh5TWpCd2VDMUZZWE4wWlhKdVgxTjVjbWxoWTE5RGNtOXpjeTV6ZG1jdWNHNW4ucG5n.png)
Східносирійський обряд виник у Едесі, Месопотамія, і історично використовувався у Церкві Сходу, найбільшій гілці християнства, яка діяла переважно на схід від Римської імперії, з купою прихильників аж до Південної Індії, Центральної та Внутрішньої Азії та найсильніша в Сасанійській (Перській) імперії. Церква Сходу веде свій початок з I століття, коли святий апостол Тома та його учні, святий Аддай та святий Марій, принесли віру до древньої Месопотамії, нині сучасного Іраку, східних частин Сирії, південно-східної Туреччини та регіонів уздовж турецько-сирійський та ірано-іракський кордони. За традиційними переказами, вважається, що апостол Тома подорожував аж до узбережжя Малабара, південно-західного узбережжя Індії.
Східносирійський обряд продовжує застосовуватися в церквах, що походять від Церкви Сходу, а саме Ассирійської церкви Сходу Іраку (включаючи її архієпархію Халдейська сирійська церква Індії) та Давньої Церкви Сходу, а також у дві східно-католицькі церкви, Халдейська католицька церква Іраку та Сиро-Малабарська церква Індії, які обидві зараз у повному зв'язку з Святим Престолом.
Хоча Давня Церква Сходу та Католицька церква розділилися в 431 р. через Ефеський собор, у 1994 р. Патріарх Ассирійської церкви Мар Дінка IV та Папа Римський Іван Павло II підписали спільну декларацію у Ватикані. У документі Загальної христологічної декларації (1994 р.) стверджується, що розкол, що стався внаслідок Ефеського собору в 431 р., був «значною мірою обумовлений непорозумінням», підтвердженим як тим, що «Христос є справжнім Богом і справжньою людиною» «визнавали» один одного як сестринські Церкви "і пообіцяв вирішити залишилися розбіжності. У 2001 р. Комітет, створений на основі діалогу 1994 р., склав настанови щодо взаємного прийняття до Євхаристії між Халдейською католицькою церквою та Ассирійською церквою Сходу, долаючи всі інші питання.
Використання
У даний час версії східно-сирійського обряду використовують:
- Деякі церкви, що походять від Церкви Сходу, зокрема:
- Свята Апостольська Католицька Ассирійська Церква Сходу, що базується в Іраці.
- Халдейська сирійська церква Індії, що базується в Індії, архиєпископство Ассирійської церкви Сходу.
- Давня церква Сходу, що базується в Іраці, автокефальна східна церква, яка відокремилася від Ассирійської церкви Сходу в 1964 році.
- Свята Апостольська Католицька Ассирійська Церква Сходу, що базується в Іраці.
- Деякі східно-католицькі церкви, включаючи:
- Халдейська католицька церква, що базується в Іраці, у повному спілкуванні зі Святим Престолом Риму.
- Сиро-малабарська церква, що базується в Індії, у повному спілкуванні зі Святим Престолом Риму.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0wTDBKcGMyaHZjRjlGYkdsaGMxOXZabDlIWlc5bmRHRndZVjhsTWpneE9ETXhKVEk1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxQ2FYTm9iM0JmUld4cFlYTmZiMlpmUjJWdlozUmhjR0ZmSlRJNE1UZ3pNU1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Східно-сир. літургійна традиція зародилася на територіях на схід від річки Євфрат, що не входили до складу Римської імперії. Християни були присутні в Месопотамії вже з середини II століття. У III столітті ця територія була завойована персами. Проте центром християнства довгий час залишалося місто Едеса, яке з 216 року входило до складу Римської імперії. близько 300 року перські християни були об'єднані під управлінням Католикоса Селевкії-Ктесифона на річці Тигр (недалеко від сучасного Багдада), який пізніше став іменуватися патріархом. При цьому частина громад перебувала у віданні Антіохійського патріархату. У 410 році Собор в Селевкії-Ктесифоні, скликаний за наказом перського царя Яздигерда I, схвалив канони І Вселенського і І Константинопольського соборів, а також ряд канонів . Крім того на соборі 410 року було постановлено здійснювати богослужіння «за західним обрядом», що приніс в Персію з Антіохії єпископ Мартиропольський і схвалений Католикосом Селевкії-Ктесифона Ісааком. Однак до середини. VII століття в різних місцевостях богослужіння відбувалося зі своїми обрядовими особливостями. Після засудження в 431 році Несторія Церква Сходу, тяжіла до крайнощів антіохійської христології, що була сформульована Феодором Мопсуестійським, відпала від спілкування з Церквою Візантії. Після того як при імператорі Зеноні (474—491) почалися вигнання несторіан з Візантії, контакти східних християн із Заходом стали скорочуватися. При цьому в літургійному спілкуванні з Церквою Сходу перебували індійські християни апостола Томи, ієрархія яких була з нею пов'язана.
Поворотним моментом у відносинах з Візантією стала ізоляція Церкви Сходу після завоювання Месопотамії арабами-мусульманами. В арабський період (651—1258) патріарх Церкви Сходу перебував в Багдаді, який став з 766 року столицею халіфату. Серйозні літургійні перетворення при патріархові Ішояві III (649—660) багато в чому уніфікували богослужіння. За переказами, Ішояв склав недільний , визначив набір 3 основних анафор, відредагував тощо.
Католицький вплив на східно-сирійський обряд почався вже в XIII столітті: митрополит Нісібінський Ішояв бар Малкон після зустрічі з домініканськими місіонерами вніс в свій Євхологій латинську формулу Хрещення. Наслідком схизми 1553 року в Церкві Сходу стало утворення паралельної уніатської ієрархії, яка перебувала в спілкуванні з Римом. Розкол тривав 120 років, однак на порядку богослужіння ніяк не позначився. Радикальна латинізація східно-сирійського обряду сталася в Індії, де в XVI—XVII століттях сформувався так званий сиро-малабарський обряд. Проникнення окремих елементів римського обряду в богослужіння халдеїв-уніатів тривало до II Ватиканського Собору, після чого Рим, навпаки, став заохочувати повернення до давніх традицій.
Літургійний календар
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTlsTDJWa0wwRnRaVzVmYVc1ZlJXRnpkRjlUZVhKcFlXTmZRWEpoYldGcFl5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Рік поділяється на періоди приблизно по сім тижнів кожен, які називаються Shawu'i; це Адвент (його називають Субара, «Благовіщення»), Епіфаній, Великий піст, Великдень, Апостоли, Літо, «Ілля та Хрест», «Мойсей» та «Посвята» (Qudash idta). «Мойсей» і «Присвячення» мають лише по чотири тижні. Як правило, неділі називаються на честь шауа, в якій вони трапляються, «Четверта неділя Богоявлення», «Друга неділя Благовіщення» тощо, хоча іноді назва змінюється в середині Шауа. Більшість «пам'ятних знаків» (духрані), або днів святих, які мають спеціальні уроки, відбуваються у п'ятницю між Різдвом та Великим постом, і тому є рухомими святами, такими як Різдво, Богоявлення, Успіння та близько тридцяти менших днів без належні лекції — у встановлені дні. Є чотири коротші періоди посту, крім Великого посту; це:
- Піст Мар Зая, три дні після другої неділі Різдва Христового;
- Піст Діви, після першої неділі Водохреща;
- Рогація ніневітян за сімдесят днів до Великодня;
- Піст Март Маріам (Богоматір), з першого по чотирнадцяте серпня.
Піст Ніневітян вшановує пам'ять про покаяння Ніневії під час проповіді Йонани і ретельно зберігається. Мар Мар Зая та Діви майже застаріли. У порівнянні з латинським та грецьким календарями халдейський календар — католицький чи ассирійський — дуже мізерний. Малабарський обряд значною мірою прийняв Римський календар, і кілька римських днів були додані до халдейських католиків. Халдейська великдень збігається з Великоднем Латинської церкви.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 22 січня 2021. Процитовано 8 січня 2021.
- . Архів оригіналу за 8 жовтня 2020. Процитовано 8 січня 2021.
- Johnson, Maxwell E. (26 вересня 2018). . Liturgical Press. Архів оригіналу за 22 жовтня 2013. Процитовано 8 січня 2021 — через Google Books.
Посилання
- Алымов В. «Лекции по исторической литургике» [ 4 січня 2014 у Wayback Machine.]
- Східно-сирійський обряд — стаття в Католицькій енциклопедії 1913 року [Архівовано 21 травня 2012 у WebCite]
![]() | Це незавершена стаття про християнство. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Shi dnosiri jskij obrya d takozh nazivayut asi rijskim obrya dom pe rskim obrya dom halde jskim obrya dom nesto rianskim obrya dom abo si ro shi dnim obrya dom ce shidnohristiyanskij liturgijnij obryad yakij vikoristovuye Bozhestvennu liturgiyu svyatih Addaya ta Mariya ta shidno sirijskij dialekt yak yiyi bogosluzhbovu movu Ce odin z dvoh osnovnih liturgijnih obryadiv sirijskogo hristiyanstva inshim ye zahidno sirijskij obryad antiohijskij obryad Shidnij sirijskij hrest Shidnosirijskij obryad vinik u Edesi Mesopotamiya i istorichno vikoristovuvavsya u Cerkvi Shodu najbilshij gilci hristiyanstva yaka diyala perevazhno na shid vid Rimskoyi imperiyi z kupoyu prihilnikiv azh do Pivdennoyi Indiyi Centralnoyi ta Vnutrishnoyi Aziyi ta najsilnisha v Sasanijskij Perskij imperiyi Cerkva Shodu vede svij pochatok z I stolittya koli svyatij apostol Toma ta jogo uchni svyatij Addaj ta svyatij Marij prinesli viru do drevnoyi Mesopotamiyi nini suchasnogo Iraku shidnih chastin Siriyi pivdenno shidnoyi Turechchini ta regioniv uzdovzh turecko sirijskij ta irano irakskij kordoni Za tradicijnimi perekazami vvazhayetsya sho apostol Toma podorozhuvav azh do uzberezhzhya Malabara pivdenno zahidnogo uzberezhzhya Indiyi Shidnosirijskij obryad prodovzhuye zastosovuvatisya v cerkvah sho pohodyat vid Cerkvi Shodu a same Assirijskoyi cerkvi Shodu Iraku vklyuchayuchi yiyi arhiyeparhiyu Haldejska sirijska cerkva Indiyi ta Davnoyi Cerkvi Shodu a takozh u dvi shidno katolicki cerkvi Haldejska katolicka cerkva Iraku ta Siro Malabarska cerkva Indiyi yaki obidvi zaraz u povnomu zv yazku z Svyatim Prestolom Hocha Davnya Cerkva Shodu ta Katolicka cerkva rozdililisya v 431 r cherez Efeskij sobor u 1994 r Patriarh Assirijskoyi cerkvi Mar Dinka IV ta Papa Rimskij Ivan Pavlo II pidpisali spilnu deklaraciyu u Vatikani U dokumenti Zagalnoyi hristologichnoyi deklaraciyi 1994 r stverdzhuyetsya sho rozkol sho stavsya vnaslidok Efeskogo soboru v 431 r buv znachnoyu miroyu obumovlenij neporozuminnyam pidtverdzhenim yak tim sho Hristos ye spravzhnim Bogom i spravzhnoyu lyudinoyu viznavali odin odnogo yak sestrinski Cerkvi i poobicyav virishiti zalishilisya rozbizhnosti U 2001 r Komitet stvorenij na osnovi dialogu 1994 r sklav nastanovi shodo vzayemnogo prijnyattya do Yevharistiyi mizh Haldejskoyu katolickoyu cerkvoyu ta Assirijskoyu cerkvoyu Shodu dolayuchi vsi inshi pitannya VikoristannyaU danij chas versiyi shidno sirijskogo obryadu vikoristovuyut Deyaki cerkvi sho pohodyat vid Cerkvi Shodu zokrema Svyata Apostolska Katolicka Assirijska Cerkva Shodu sho bazuyetsya v Iraci Haldejska sirijska cerkva Indiyi sho bazuyetsya v Indiyi arhiyepiskopstvo Assirijskoyi cerkvi Shodu Davnya cerkva Shodu sho bazuyetsya v Iraci avtokefalna shidna cerkva yaka vidokremilasya vid Assirijskoyi cerkvi Shodu v 1964 roci Deyaki shidno katolicki cerkvi vklyuchayuchi Haldejska katolicka cerkva sho bazuyetsya v Iraci u povnomu spilkuvanni zi Svyatim Prestolom Rimu Siro malabarska cerkva sho bazuyetsya v Indiyi u povnomu spilkuvanni zi Svyatim Prestolom Rimu IstoriyaIlyustraciya Mar Eliyasa yepiskopa Cerkvi Shodu XVIII XIX stolittya Shidno sir liturgijna tradiciya zarodilasya na teritoriyah na shid vid richki Yevfrat sho ne vhodili do skladu Rimskoyi imperiyi Hristiyani buli prisutni v Mesopotamiyi vzhe z seredini II stolittya U III stolitti cya teritoriya bula zavojovana persami Prote centrom hristiyanstva dovgij chas zalishalosya misto Edesa yake z 216 roku vhodilo do skladu Rimskoyi imperiyi blizko 300 roku perski hristiyani buli ob yednani pid upravlinnyam Katolikosa Selevkiyi Ktesifona na richci Tigr nedaleko vid suchasnogo Bagdada yakij piznishe stav imenuvatisya patriarhom Pri comu chastina gromad perebuvala u vidanni Antiohijskogo patriarhatu U 410 roci Sobor v Selevkiyi Ktesifoni sklikanij za nakazom perskogo carya Yazdigerda I shvaliv kanoni I Vselenskogo i I Konstantinopolskogo soboriv a takozh ryad kanoniv Krim togo na sobori 410 roku bulo postanovleno zdijsnyuvati bogosluzhinnya za zahidnim obryadom sho prinis v Persiyu z Antiohiyi yepiskop Martiropolskij i shvalenij Katolikosom Selevkiyi Ktesifona Isaakom Odnak do seredini VII stolittya v riznih miscevostyah bogosluzhinnya vidbuvalosya zi svoyimi obryadovimi osoblivostyami Pislya zasudzhennya v 431 roci Nestoriya Cerkva Shodu tyazhila do krajnoshiv antiohijskoyi hristologiyi sho bula sformulovana Feodorom Mopsuestijskim vidpala vid spilkuvannya z Cerkvoyu Vizantiyi Pislya togo yak pri imperatori Zenoni 474 491 pochalisya vignannya nestorian z Vizantiyi kontakti shidnih hristiyan iz Zahodom stali skorochuvatisya Pri comu v liturgijnomu spilkuvanni z Cerkvoyu Shodu perebuvali indijski hristiyani apostola Tomi iyerarhiya yakih bula z neyu pov yazana Povorotnim momentom u vidnosinah z Vizantiyeyu stala izolyaciya Cerkvi Shodu pislya zavoyuvannya Mesopotamiyi arabami musulmanami V arabskij period 651 1258 patriarh Cerkvi Shodu perebuvav v Bagdadi yakij stav z 766 roku stoliceyu halifatu Serjozni liturgijni peretvorennya pri patriarhovi Ishoyavi III 649 660 bagato v chomu unifikuvali bogosluzhinnya Za perekazami Ishoyav sklav nedilnij viznachiv nabir 3 osnovnih anafor vidredaguvav tosho Katolickij vpliv na shidno sirijskij obryad pochavsya vzhe v XIII stolitti mitropolit Nisibinskij Ishoyav bar Malkon pislya zustrichi z dominikanskimi misionerami vnis v svij Yevhologij latinsku formulu Hreshennya Naslidkom shizmi 1553 roku v Cerkvi Shodu stalo utvorennya paralelnoyi uniatskoyi iyerarhiyi yaka perebuvala v spilkuvanni z Rimom Rozkol trivav 120 rokiv odnak na poryadku bogosluzhinnya niyak ne poznachivsya Radikalna latinizaciya shidno sirijskogo obryadu stalasya v Indiyi de v XVI XVII stolittyah sformuvavsya tak zvanij siro malabarskij obryad Proniknennya okremih elementiv rimskogo obryadu v bogosluzhinnya haldeyiv uniativ trivalo do II Vatikanskogo Soboru pislya chogo Rim navpaki stav zaohochuvati povernennya do davnih tradicij Liturgijnij kalendarAmin shidnosirijskoyu aramejskoyu movoyu Rik podilyayetsya na periodi priblizno po sim tizhniv kozhen yaki nazivayutsya Shawu i ce Advent jogo nazivayut Subara Blagovishennya Epifanij Velikij pist Velikden Apostoli Lito Illya ta Hrest Mojsej ta Posvyata Qudash idta Mojsej i Prisvyachennya mayut lishe po chotiri tizhni Yak pravilo nedili nazivayutsya na chest shaua v yakij voni traplyayutsya Chetverta nedilya Bogoyavlennya Druga nedilya Blagovishennya tosho hocha inodi nazva zminyuyetsya v seredini Shaua Bilshist pam yatnih znakiv duhrani abo dniv svyatih yaki mayut specialni uroki vidbuvayutsya u p yatnicyu mizh Rizdvom ta Velikim postom i tomu ye ruhomimi svyatami takimi yak Rizdvo Bogoyavlennya Uspinnya ta blizko tridcyati menshih dniv bez nalezhni lekciyi u vstanovleni dni Ye chotiri korotshi periodi postu krim Velikogo postu ce Pist Mar Zaya tri dni pislya drugoyi nedili Rizdva Hristovogo Pist Divi pislya pershoyi nedili Vodohresha Rogaciya ninevityan za simdesyat dniv do Velikodnya Pist Mart Mariam Bogomatir z pershogo po chotirnadcyate serpnya Pist Ninevityan vshanovuye pam yat pro pokayannya Nineviyi pid chas propovidi Jonani i retelno zberigayetsya Mar Mar Zaya ta Divi majzhe zastarili U porivnyanni z latinskim ta greckim kalendaryami haldejskij kalendar katolickij chi assirijskij duzhe mizernij Malabarskij obryad znachnoyu miroyu prijnyav Rimskij kalendar i kilka rimskih dniv buli dodani do haldejskih katolikiv Haldejska velikden zbigayetsya z Velikodnem Latinskoyi cerkvi Div takozhLiturgiya Tadeya i MariyaPrimitki Arhiv originalu za 22 sichnya 2021 Procitovano 8 sichnya 2021 Arhiv originalu za 8 zhovtnya 2020 Procitovano 8 sichnya 2021 Johnson Maxwell E 26 veresnya 2018 Liturgical Press Arhiv originalu za 22 zhovtnya 2013 Procitovano 8 sichnya 2021 cherez Google Books PosilannyaAlymov V Lekcii po istoricheskoj liturgike 4 sichnya 2014 u Wayback Machine Shidno sirijskij obryad stattya v Katolickij enciklopediyi 1913 roku Arhivovano 21 travnya 2012 u WebCite Ce nezavershena stattya pro hristiyanstvo Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi