Са́рна, серна (Capreolus Gray, 1821) — рід ссавців з родини оленевих (Cervidae). У розмовній мові представників роду називають також «дикі кози» та «козулі». Етимологія: назва походить від прасл. срна і споріднена з лат. cervus (від пра-і.є. ḱerh₂- — «ріг»), дінд. srŋgam («ріг») і прасл. *korva («корова»).
Сарна | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Синапсиди (Synapsida) |
Клас: | Ссавці (Mammalia) |
Ряд: | Парнокопитні (Artiodactyla) |
Родина: | Оленеві (Cervidae) |
Підродина: | Capreolinae |
Триба: | Capreolini |
Рід: | Сарна (Capreolus) Gray, 1821 |
Поширення роду сарн | |
![]() |
Види сарн
У складі роду — два види:
- Сарна європейська — Capreolus capreolus (Linnaeus, 1758)
- Сарна азійська — Capreolus pygargus (Pallas, 1771)
Межа між європейською і азійською сарнами проходить приблизно по р. Волзі. Інколи кавказьких сарн відносять до азійського виду.
- Дорослий самець
сарни європейської - Дорослий самець
сарни азійської - Малята сарн
завжди плямисті - Сарна - один з найстрункіших видів оленів
Поширення
Сарни європейські живуть у Європі до півночі Середньої Скандинавії й Фінської затоки, гирла Ками і верхів'я Печори. Далі ареал сарн охоплює Малу Азію, Північний Іран, Північний Ірак, Кавказ й Крим.
В Азії сарни (сарна азійська) населяє Сибір й Далекий Схід, на півдні доходячи до Північного Казахстану; населяє Тянь-Шань, Алтай, Північну Монголію, Північно-Східний Китай, Корею, зустрічається на півдні Східного Тибету й Північного Сичуаню.
В Україні трапляється нечасто[]. В природних умовах окремі особини було помічено в Сарненському районі (Полісся, Рівненщина) та на території національного природного парку "Кременецькі гори" (Тернопільщина).
Сарни в культурі та мистецтві
Відомим є малюнок неповторного Ніко Піросмані, який називається «Сарна на тлі ландшафту» (див. фото). кілька полотен із сарнами належить перу німецького художника-експресіоніст Франца Марка. За назвою цієї тварини названі три населені пункти України: місто Сарни Сарненського району Рівненської області, до того ж зображення тварини присутнє як на гербі та прапорі міста так і на гербі й прапорі району; а також два села: Сарни, Львівська область, Яворівський район та Сарни, Черкаська область, Монастирищенський район.
- Сарна. Малюнок — Ніко Піросмані
- Сарни в очереті — Франц Марк
- Сарна європейська на молдовській марці
Поширені синоніми
Одна з поширених вернакулярних назв сарни — дика коза, або козуля, а в літературі радянського часу набула поширення видозміна останньої назви — «косуля». Асоціація назви роду з назвою роду Коза (Capra) є невиправданою, оскільки сарна і коза належать до різних родин: оленевих і бикових, відповідно.
До певної міри назву «козуля» можна розглядати як відповідник латинської назви, в якій корінь «Capra» означає «козу», а зменшувальний суфікс «-olus» формує діючу власну назву. За «Словарем» Б. Грінченка, «козуля» — маленька корова з кривими рогами. На відміну від «козулі», у сарни, як тлумачить цю назву В. Даль, «ріжки оленячі».
Примітки
- Шарлемань, М. Ссавці. — Плазуни. — Земноводяні. — Київ : Держ. вид-во України, 1927. — С. 15.
- Загороднюк І., Харчук С. Називничі засади опису таксономічного різноманіття ссавців Європи // Науковий вісник НУБіП України. Серія: лісівництво та декоративне садівництво. — 2011. — Вип. 164. — № 3. — С. 124–135.
- Решетило, О. Зоогеографія : навч. посіб. — Львів : ЛНУ імені Івана Франка, 2013. — С. 135.
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2006. — Т. 5 : Р — Т / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — С. 182, 183, 220. — .
- Загороднюк І. Роди звірів східноєвропейської фауни та їх українські назви [ 2022-03-22 у Wayback Machine.] // Вісник Національного науково-природничого музею НАН України. — 2001. — Вип. 1. — С. 113—131. (Обговорення вживання назви)
- Козуля // Словарь української мови : в 4 т. / за ред. Бориса Грінченка. — К. : Кіевская старина, 1907—1909.
- В. Даль Толковый словарь живого великорусского языка
Посилання
- Сарна // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Sa rna serna Capreolus Gray 1821 rid ssavciv z rodini olenevih Cervidae U rozmovnij movi predstavnikiv rodu nazivayut takozh diki kozi ta kozuli Etimologiya nazva pohodit vid prasl srna i sporidnena z lat cervus vid pra i ye ḱerh rig dind srŋgam rig i prasl korva korova Sarna Biologichna klasifikaciya Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Klada Sinapsidi Synapsida Klas Ssavci Mammalia Ryad Parnokopitni Artiodactyla Rodina Olenevi Cervidae Pidrodina Capreolinae Triba Capreolini Rid Sarna Capreolus Gray 1821 Poshirennya rodu sarn Vikishovishe CapreolusVidi sarnU skladi rodu dva vidi Sarna yevropejska Capreolus capreolus Linnaeus 1758 Sarna azijska Capreolus pygargus Pallas 1771 Mezha mizh yevropejskoyu i azijskoyu sarnami prohodit priblizno po r Volzi Inkoli kavkazkih sarn vidnosyat do azijskogo vidu Doroslij samec sarni yevropejskoyi Doroslij samec sarni azijskoyi Malyata sarn zavzhdi plyamisti Sarna odin z najstrunkishih vidiv olenivPoshirennyaSarni yevropejski zhivut u Yevropi do pivnochi Serednoyi Skandinaviyi j Finskoyi zatoki girla Kami i verhiv ya Pechori Dali areal sarn ohoplyuye Malu Aziyu Pivnichnij Iran Pivnichnij Irak Kavkaz j Krim V Aziyi sarni sarna azijska naselyaye Sibir j Dalekij Shid na pivdni dohodyachi do Pivnichnogo Kazahstanu naselyaye Tyan Shan Altaj Pivnichnu Mongoliyu Pivnichno Shidnij Kitaj Koreyu zustrichayetsya na pivdni Shidnogo Tibetu j Pivnichnogo Sichuanyu V Ukrayini traplyayetsya nechasto dzherelo V prirodnih umovah okremi osobini bulo pomicheno v Sarnenskomu rajoni Polissya Rivnenshina ta na teritoriyi nacionalnogo prirodnogo parku Kremenecki gori Ternopilshina Sarni v kulturi ta mistectviVidomim ye malyunok nepovtornogo Niko Pirosmani yakij nazivayetsya Sarna na tli landshaftu div foto kilka poloten iz sarnami nalezhit peru nimeckogo hudozhnika ekspresionist Franca Marka Za nazvoyu ciyeyi tvarini nazvani tri naseleni punkti Ukrayini misto Sarni Sarnenskogo rajonu Rivnenskoyi oblasti do togo zh zobrazhennya tvarini prisutnye yak na gerbi ta prapori mista tak i na gerbi j prapori rajonu a takozh dva sela Sarni Lvivska oblast Yavorivskij rajon ta Sarni Cherkaska oblast Monastirishenskij rajon Sarna Malyunok Niko Pirosmani Sarni v ochereti Franc Mark Sarna yevropejska na moldovskij marciPoshireni sinonimiOdna z poshirenih vernakulyarnih nazv sarni dika koza abo kozulya a v literaturi radyanskogo chasu nabula poshirennya vidozmina ostannoyi nazvi kosulya Asociaciya nazvi rodu z nazvoyu rodu Koza Capra ye nevipravdanoyu oskilki sarna i koza nalezhat do riznih rodin olenevih i bikovih vidpovidno Do pevnoyi miri nazvu kozulya mozhna rozglyadati yak vidpovidnik latinskoyi nazvi v yakij korin Capra oznachaye kozu a zmenshuvalnij sufiks olus formuye diyuchu vlasnu nazvu Za Slovarem B Grinchenka kozulya malenka korova z krivimi rogami Na vidminu vid kozuli u sarni yak tlumachit cyu nazvu V Dal rizhki olenyachi PrimitkiSharleman M Ssavci Plazuni Zemnovodyani Kiyiv Derzh vid vo Ukrayini 1927 S 15 Zagorodnyuk I Harchuk S Nazivnichi zasadi opisu taksonomichnogo riznomanittya ssavciv Yevropi Naukovij visnik NUBiP Ukrayini Seriya lisivnictvo ta dekorativne sadivnictvo 2011 Vip 164 3 S 124 135 Reshetilo O Zoogeografiya navch posib Lviv LNU imeni Ivana Franka 2013 S 135 Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 2006 T 5 R T ukl R V Boldiryev ta in S 182 183 220 ISBN 966 00 0785 X Zagorodnyuk I Rodi zviriv shidnoyevropejskoyi fauni ta yih ukrayinski nazvi 2022 03 22 u Wayback Machine Visnik Nacionalnogo naukovo prirodnichogo muzeyu NAN Ukrayini 2001 Vip 1 S 113 131 Obgovorennya vzhivannya nazvi Kozulya Slovar ukrayinskoyi movi v 4 t za red Borisa Grinchenka K Kievskaya starina 1907 1909 V Dal Tolkovyj slovar zhivogo velikorusskogo yazykaPosilannyaSarna Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006