Революція (від лат. revolutio — лоз, змінення, кардинальна зміна) — швидка радикальна зміна всієї самостійної органічної або неорганічної системи, на відміну від еволюції, де зміни відбуваються поступово, у часі. Прикладами зазначених систем є суспільство, людина, наукові знання, засоби виробництва та ін.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUzTDBWMVp5VkRNeVZCT0c1bFgwUmxiR0ZqY205cGVGOHRYMHhoWDJ4cFltVnlkQ1ZETXlWQk9WOW5kV2xrWVc1MFgyeGxYM0JsZFhCc1pTNXFjR2N2TXpBd2NIZ3RSWFZuSlVNekpVRTRibVZmUkdWc1lXTnliMmw0WHkxZlRHRmZiR2xpWlhKMEpVTXpKVUU1WDJkMWFXUmhiblJmYkdWZmNHVjFjR3hsTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Революція, на відміну від реформи, змінює всю систему, а не окрему її частину (яка також може бути підпорядкованою системою). Відповідно до того, яка система зазнає змін, кажуть про революцію суспільну або політичну, революцію в біологічних процесах, в окремій науці, технічну революцію тощо.
Поборника революційних змін, учасника революційного руху називають революціонер.
Походження терміна
Слово «революція» похідне від пізньолат. «revolutio» — у значенні «обертання», «перетворення». У цьому сенсі його використовували алхіміки XV ст. для опису перетворень речовин і хімічних елементів. Але справжньої популярності в наукових колах термін набув із появою фундаментальної праці Миколая Коперника «De revolutionibus orbium coelestium» («Про обертання небесних світів», 1543).
У політичному сенсі термін «революція» почали використовувати лише у XVII ст. — першою подією, що отримала таке визначення, стала Славна революція 1688 року. Втім згодом так почали називати й події, котрі відбувалися раніше, зокрема Англійську (яку до того іменували «Великим повстанням» або ж «Громадянською війною») та Шотландську («Єпископські війни») революції.
Як концептуальний антонім до слова «революція» використовується слово еволюція. А безпосереднім антонімом є контрреволюція.
Тривалі причини революції
Сама революція не може відбутися відразу чи несподівано. Це тривалий процес накопичення зі сторони населення свого незадоволення, до однієї критичної події, яка може стати фінальним перемикачем для бунту. Це можна віднести до економічної, політичної, технологічної, соціальної сфер. Можлива комбінація всіх напрямків.
Революція починає свою активну фазу як мінімум однією короткочасною подією чи кризою. Події за собою викликають великі вимоги щодо певних дій або реформ.
Революційні настрої посилюються, коли люди розуміють, що старий режим (якщо говорити за політику) не бажає або не здатний до реформ і покращень. Якщо революціонери усвідомлюють, що реформи не прийдуть до них від політичної верхівки, то їх дії починають ставати більш рішучими для початку змін на певній території.
Соціальні і політичні революції
Італійський економіст і соціолог Вільфредо Парето розглядав революцію як механізм збереження рівноваги між аристократичною і демократичною тенденціями оновлення правлячих еліт, що дозволяв кооптувати до правлячої еліти осіб неелітарного походження з елітарними якостями та виведенням елітарних осіб з неелітарними якостями. Оскільки правляча еліта прагне зберегти свої привілеї і передати їх у спадок, вона намагається протидіяти оновленню еліт, чим погіршує свій якісний склад. Коли занепад правлячої еліти стає масштабним, контреліта за допомогою мас витісняє стару еліту і стає правлячою, що унеможливлює поширення занепаду правлячої еліти на все суспільство. Цей процес Парето назвав «масовою циркуляцією еліти, або просто революцією».
Технічні і технологічні революції
- Промислова революція — широке застосування машин, особливо парового двигуна, використання вугілля як головного енергоносія, індустріалізація.
- Друга промислова революція — перехід від вугілля, як головного енергоносія, на нафту; винахід електрики, електродвигуна, телефона, поширення нових форм виробництва: конвеєр, розвиток хімічної промисловості.
- Третя промислова, або ж цифрова (електронна) революція — винахід мікросхем, автоматизація виробництва, широке використання комп'ютерів та засобів комунікацій, поширення інтернету.
Див. також
Примітки
- Бойко, Євгеній (17 вересня 2022). Free-history - революція. free-history.com (Обзор) (укр.). Free-history. Процитовано 25 січня 2023.
- Теорія кругообігу еліт В. Парето
Джерела
- Кульчицький С. В. Революції // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — 944 с. : іл. — .
- Революція // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2003. — Т. 5 : П — С. — С. 253. — 736 с. — .
- О. Майборода. Революція // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.:Парламентське видавництво, 2011. — с.626
- Free-history. Революція// Інтернет збірник по історії, 2022.
Посилання
Вікіцитати містять висловлювання на тему: Революція |
![]() | |
---|---|
![]() | Революція, заколот, переворот. Петров+Мустафін на YouTube, канал «ISLND TV», 9 грудня 2023 |
- Степан Бандера. Перспективи Української Революції (аудіокнига) — Мюнхен, 1978. 658 c.
- Данієл Де Леон. Реформа чи революція (1896)
- Ернесто Карденаль. Мир і революція (1983)
- Карл Корш. Війна та революція (1940)
- Роза Люксембург. Про Російську революцію (1918)
- Герберт Маркузе. Перегляд поняття революції (1968)
- Ґайо Петровіч. Філософське поняття революції (1969)
- Вадим Скуратівський. На роковини падіння Бастилії (1989)
- Вадим Скуратівський. Світова культура і переддень Жовтневої революції (1988)
- Сергій Таран. Клуб Волі: сценарії революції і контрреволюції у 2015 р. // Українська правда. — 2013. — 9 листопада.
- Роман Тиса. Алжирська революція 1954-1962 (2012)
- Олександр Хоменко. Римські канікули французької революції (2006)
- Революціонер // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1963. — Т. 6, кн. XII : Літери По — Риз. — С. 1569-1570. — 1000 екз.
- Революція // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1963. — Т. 6, кн. XII : Літери По — Риз. — С. 1570-1571. — 1000 екз.
![]() | Це незавершена стаття з науки. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Revolyuciya vid lat revolutio loz zminennya kardinalna zmina shvidka radikalna zmina vsiyeyi samostijnoyi organichnoyi abo neorganichnoyi sistemi na vidminu vid evolyuciyi de zmini vidbuvayutsya postupovo u chasi Prikladami zaznachenih sistem ye suspilstvo lyudina naukovi znannya zasobi virobnictva ta in Ezhen Delakrua Svoboda sho vede narod Revolyuciya na vidminu vid reformi zminyuye vsyu sistemu a ne okremu yiyi chastinu yaka takozh mozhe buti pidporyadkovanoyu sistemoyu Vidpovidno do togo yaka sistema zaznaye zmin kazhut pro revolyuciyu suspilnu abo politichnu revolyuciyu v biologichnih procesah v okremij nauci tehnichnu revolyuciyu tosho Pobornika revolyucijnih zmin uchasnika revolyucijnogo ruhu nazivayut revolyucioner Pohodzhennya terminaSlovo revolyuciya pohidne vid piznolat revolutio u znachenni obertannya peretvorennya U comu sensi jogo vikoristovuvali alhimiki XV st dlya opisu peretvoren rechovin i himichnih elementiv Ale spravzhnoyi populyarnosti v naukovih kolah termin nabuv iz poyavoyu fundamentalnoyi praci Mikolaya Kopernika De revolutionibus orbium coelestium Pro obertannya nebesnih svitiv 1543 U politichnomu sensi termin revolyuciya pochali vikoristovuvati lishe u XVII st pershoyu podiyeyu sho otrimala take viznachennya stala Slavna revolyuciya 1688 roku Vtim zgodom tak pochali nazivati j podiyi kotri vidbuvalisya ranishe zokrema Anglijsku yaku do togo imenuvali Velikim povstannyam abo zh Gromadyanskoyu vijnoyu ta Shotlandsku Yepiskopski vijni revolyuciyi Yak konceptualnij antonim do slova revolyuciya vikoristovuyetsya slovo evolyuciya A bezposerednim antonimom ye kontrrevolyuciya Trivali prichini revolyuciyiSama revolyuciya ne mozhe vidbutisya vidrazu chi nespodivano Ce trivalij proces nakopichennya zi storoni naselennya svogo nezadovolennya do odniyeyi kritichnoyi podiyi yaka mozhe stati finalnim peremikachem dlya buntu Ce mozhna vidnesti do ekonomichnoyi politichnoyi tehnologichnoyi socialnoyi sfer Mozhliva kombinaciya vsih napryamkiv Revolyuciya pochinaye svoyu aktivnu fazu yak minimum odniyeyu korotkochasnoyu podiyeyu chi krizoyu Podiyi za soboyu viklikayut veliki vimogi shodo pevnih dij abo reform Revolyucijni nastroyi posilyuyutsya koli lyudi rozumiyut sho starij rezhim yaksho govoriti za politiku ne bazhaye abo ne zdatnij do reform i pokrashen Yaksho revolyucioneri usvidomlyuyut sho reformi ne prijdut do nih vid politichnoyi verhivki to yih diyi pochinayut stavati bilsh rishuchimi dlya pochatku zmin na pevnij teritoriyi Socialni i politichni revolyuciyiDiv takozh Socialna revolyuciya Italijskij ekonomist i sociolog Vilfredo Pareto rozglyadav revolyuciyu yak mehanizm zberezhennya rivnovagi mizh aristokratichnoyu i demokratichnoyu tendenciyami onovlennya pravlyachih elit sho dozvolyav kooptuvati do pravlyachoyi eliti osib neelitarnogo pohodzhennya z elitarnimi yakostyami ta vivedennyam elitarnih osib z neelitarnimi yakostyami Oskilki pravlyacha elita pragne zberegti svoyi privileyi i peredati yih u spadok vona namagayetsya protidiyati onovlennyu elit chim pogirshuye svij yakisnij sklad Koli zanepad pravlyachoyi eliti staye masshtabnim kontrelita za dopomogoyu mas vitisnyaye staru elitu i staye pravlyachoyu sho unemozhlivlyuye poshirennya zanepadu pravlyachoyi eliti na vse suspilstvo Cej proces Pareto nazvav masovoyu cirkulyaciyeyu eliti abo prosto revolyuciyeyu Tehnichni i tehnologichni revolyuciyiPromislova revolyuciya shiroke zastosuvannya mashin osoblivo parovogo dviguna vikoristannya vugillya yak golovnogo energonosiya industrializaciya Druga promislova revolyuciya perehid vid vugillya yak golovnogo energonosiya na naftu vinahid elektriki elektrodviguna telefona poshirennya novih form virobnictva konveyer rozvitok himichnoyi promislovosti Tretya promislova abo zh cifrova elektronna revolyuciya vinahid mikroshem avtomatizaciya virobnictva shiroke vikoristannya komp yuteriv ta zasobiv komunikacij poshirennya internetu Div takozhPovstannya Portugalska revolyuciya Rosijska revolyuciya Ukrayinska revolyuciya Francuzka revolyuciya Kolorova revolyuciyaPrimitkiBojko Yevgenij 17 veresnya 2022 Free history revolyuciya free history com Obzor ukr Free history Procitovano 25 sichnya 2023 Teoriya krugoobigu elit V ParetoDzherelaKulchickij S V Revolyuciyi Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2012 T 9 Pril S 944 s il ISBN 978 966 00 1290 5 Revolyuciya Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2003 T 5 P S S 253 736 s ISBN 966 7492 05 2 O Majboroda Revolyuciya Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 s 626 ISBN 978 966 611 818 2 Free history Revolyuciya Internet zbirnik po istoriyi 2022 PosilannyaVikicitati mistyat vislovlyuvannya na temu RevolyuciyaZovnishni videofajliRevolyuciya zakolot perevorot Petrov Mustafin na YouTube kanal ISLND TV 9 grudnya 2023Stepan Bandera Perspektivi Ukrayinskoyi Revolyuciyi audiokniga Myunhen 1978 658 c Daniyel De Leon Reforma chi revolyuciya 1896 Ernesto Kardenal Mir i revolyuciya 1983 Karl Korsh Vijna ta revolyuciya 1940 Roza Lyuksemburg Pro Rosijsku revolyuciyu 1918 Gerbert Markuze Pereglyad ponyattya revolyuciyi 1968 Gajo Petrovich Filosofske ponyattya revolyuciyi 1969 Vadim Skurativskij Na rokovini padinnya Bastiliyi 1989 Vadim Skurativskij Svitova kultura i peredden Zhovtnevoyi revolyuciyi 1988 Sergij Taran Klub Voli scenariyi revolyuciyi i kontrrevolyuciyi u 2015 r Ukrayinska pravda 2013 9 listopada Roman Tisa Alzhirska revolyuciya 1954 1962 2012 Oleksandr Homenko Rimski kanikuli francuzkoyi revolyuciyi 2006 Revolyucioner Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1963 T 6 kn XII Literi Po Riz S 1569 1570 1000 ekz Revolyuciya Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1963 T 6 kn XII Literi Po Riz S 1570 1571 1000 ekz Ce nezavershena stattya z nauki Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi