Фестиваль італійської пісні, знаніший як Фестиваль «Санремо» або просто «Санремо» — музичний фестиваль, який проводиться щороку в Італії, в Санремо, починаючи з 1951 року. У якому взяла участь значна кількість найвідоміших представників італійської музики.
Фестиваль Санремо | |
---|---|
Театр «Арістон», місце проведення «Санремо» | |
Жанр | поп |
Дати | січень-лютий-березень |
Місце проведення | |
Відкрито | 1951 |
Засновано | |
Вебсайт | |
www.rai.it/programmi/sanremo/ |
З 1956 року (крім періоду з 1998 по 2010 роки) переможець «Санремо» отримує право представляти Італію на пісенному конкурсі «Євробачення», за основу якого було взято саме італійський фестиваль. Однак, співак може відмовитися від цього й віддати компанії RAI право вирішувати, хто буде представляти Італію. Цей фестиваль є однією із найбільших італійських медіа-подій й має також деякий успіх за кордоном, оскільки транслюється в прямому ефірі і по телебаченню, і по радіо. Статуетка «Лев Санремо» є найпрестижнішим досягненням для музикантів та виконавців поп-музики.
Фестиваль являє собою змагання пісень, відібраних спеціальною комісією протягов минулих місяців. Ці пісні мають бути написаними італійськими авторами італійською мовою або однією з італійських говірок й пропонуються вперше. Якщо пісня вже була десь виконана, вона карається дискваліфікацією. За виконавців голосують вибрані журі (які можуть бути демоскопічними, складатися з робітників, зі споживачів тощо), а також глядачі в режимі телеголосувння, а в минулому — учасники конкурсів іншого формату, таких як . Об'являють і дають нагороду трьом пісням, які набрати найбільше голосів (в деяких випадках вони є абсолютними переможцями) серед тих, які змагаються в основній секції, яку виконавці зазвичай називать «Великі», «Чемпіони» або «Виконавці» (іноді можуть бути подальші підрозділи, такі як «Жінки», «Чоловіки» та «Гурти») та в секції менш відомих виконавців, відому як «Нові пропозиції» чи «Молоді». Присвоюються також інші спеціальні нагороди, серед яких Премія критики Мії Мартіні, введену спеціалізованою пресою 1982 року й названу на честь співачки Мії Мартіні з 1996 року.
Спочатку виконавці виступали під фонограму, але 1985 року Клаудіо Бальйоні запросили здобути нагороду «Пісня століття», він був єдиним, хто виступив з живим звуком під гітару та фортепіано. Цим виступом Бальйоні всіх переконав, й відтоді музиканти виступають з живим звуком.
Спочатку фестиваль проводився в салоні в січні, лютому або березні, а з 1977 року він проводиться в Театрі «Арістон», що в місті Санремо (окрім сезону 1990 року, який проводився на новому квітковому ринку, розташованому в , одному з передмість Санремо), а з 1983 року між першими числами лютого та першими десятьма числами березня.
Історія
Передумови (1947—1950)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV4TDFOaGJuSmxiVzh3TURBMUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMVRZVzV5Wlcxdk1EQXdOUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У 1948 та 1949 роках в місті В'яреджо відбулися перші два сезони Фестивалю італійської пісні, створення якого походило від ідеї Альдо Валлероні, що з'явилася у нього 1947 року. Але через економічні проблеми у 1950 році цей захід був перерваний, він став попередником майбутнього фестивалю «Санремо». Перший сезон фестивалю у В'яреджо проводився у закладі «Capannina del Marco Polo» 25 серпня 1948 року, його переможцем став з піснею «Serenata al primo amore»; а другий сезон проходив того ж самого місяця наступного року, переможцем якого став з піснею «Il topo di campagna».
Створення та перші роки (1951—1959)
Ідея фестивалю італійської пісні була відроджена в однойменному місті Санремо через два роки, але на відміну від тосканського досвіду проведення цього заходу, було вирішено провести подію в зимовий «мертвий сезон» (близько лютого), заради збільшення відвідуваності, коли морський туризм був майже відсутній.
Передумовою до цього стала зустріч , тодішнього директора з розваг та заходів в , з радіоведучим , затятим відвідувачем муніципального казино, які вирішили створити захід музичного характеру. Для цього, Ніцца вирішив домовитися з радіокомпанією в Турині, а Амато поїхав в Мілан, щоб повідомити компаніям звукозапису про свій намір та переконати їх запросити своїх виконавців.
29 січня 1951 року відкрився перший сезон фестивалю «Санремо», його ведучим став , відомий своїми радіовітаннями «близьких та далеких друзів». У цьому сезоні взяло участь усього троє виконавців: Нілла Піцці, та . Вони виконали 20 до того невиданих пісень. Сезон був сприйнятий дуже прохолодно пресою та музичними критиками, а також глядачами, які постійно їли та розмовляли під час виступів. Однак, виграла Нілла Піцці з піснею «Grazie dei fiori».
Другий сезон, окрім змін у музичному плані, мав більший успіх, на відміну від попереднього, серед авторів та музичних видавців. Кількість учасників зросла до 5, але, як і рік перед тим, перемогла Нілла Піцці з серенадою «Vola colomba». Окрім цього вона посіла друге місце з піснею «Papaveri e papere» та третє з «Una donna prega». Такий результат більше ніколи не повторився в історії фестивалю.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell5TDAxdlpIVm5ibTlmWkhWeVlXNTBaVjlzSlRJM1pYTnBZbWw2YVc5dVpWOWhiRjlHWlhOMGFYWmhiRjlrYVY5ellXNXlaVzF2WDJSbGJGOHhPVFU0TG1wd1p5OHlNekJ3ZUMxTmIyUjFaMjV2WDJSMWNtRnVkR1ZmYkNVeU4yVnphV0pwZW1sdmJtVmZZV3hmUm1WemRHbDJZV3hmWkdsZmMyRnVjbVZ0YjE5a1pXeGZNVGsxT0M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Протягом сезону 1953 року відбулась перша суттєва зміна в регламенті фестивалю: для кожного виступу було введено обов'язкове подвійне виконання пісень під два різні оркестри, «класичного» типу (диригентом якого того року був ) і «більш сучасного» типу (яким керував Армандо Тровайолі).
П'ятий «Санремо» 1955 року став першим сезоном, який транслювався на телеканалі Rai 1, а його фінал демонструвався у телемережі . 1956 року у фестивалі взяло участь шестеро виконавців, яких відібрали серед 6656 до того нікому не відомих кандидатів. Того ж року з'явився перший сезон Пісенного конкурсу «Євробачення», основою до створення якого став фестиваль «Санремо». В ньому від Італії виступила переможниця «Санремо» того року, , а також , що посів на фестивалі друге місце..
У перші роки фестивалю домінувала традиційна італійська пісня, що мало цінувалася на той час серед слухачів, текст якої, на думку оглядачів, «ні на міліметр не відходив від лінії „Бог-Батьківщина-Родина“». Однак вже з піснею «Papaveri e papere» (яка сьогодні вважається «тонким висміюванням» Християнсько-демократичної партії та водночас натяком на притиск, якого зазнавали жінки у той час), а потім з піснею «Canzone da due soldi» , стали з'являтися тексти, які виділялися з загальної маси своєю «веселістю». Проте лише 1958 року, коли переміг Доменіко Модуньйо зі своїм хітом «Nel blu dipinto di blu», яку виконав в дуеті з Джонні Дореллі, настало «нове життя» для фестивалю та італійської естради: почали виступати автори-виконаці. Це було закріплено 1960 року перемогою Ренато Рашеля, який виконав пісню «Romantica» в дуеті з Тоні Далларою.
Прорив 1960-х та занепад 1970-х років
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk1TDFOaGJuSmxiVzlmTVRrMk1GOHRYMVJ2Ym5sZlJHRnNiR0Z5WVY5allXNTBZVjlTYjIxaGJuUnBZMkV1YW5CbFp5OHlOREJ3ZUMxVFlXNXlaVzF2WHpFNU5qQmZMVjlVYjI1NVgwUmhiR3hoY21GZlkyRnVkR0ZmVW05dFlXNTBhV05oTG1wd1pXYz0uanBlZw==.jpeg)
1960-ті роки розпочались раптовою спробою італійської спілки авторів та видавців (SIAE) заборонити своїм представникам брати участь в сезоні «Санремо» 1961 року, однак це рішення не було схвалене. В наступні роки відбувся початок так званої «ери Бонджорно» (названої на честь ведучого , що вів фестиваль з 1963 по 1967 роки), на сцені дебютували так звані «виконавці-крикуни», в числі яких були Міна (щоправда, після розчарування, якого вона зазнала 1961 року через те, що не потрапила у трійку найкращих, співачка вирішила більше ніколи не брати участі у фестивалі), Адріано Челентано та Боббі Соло, i автори-виконавці на кшталт та Умберто Бінді, а також -ансамблі (яких, на думку оглядачів, на фестивалі скоріше «терпіли ніж підтримували», у тому числі й через організаційні проблеми). Цього періоду на фестивалі перемагала здебільшого мелодійна музика: найголовнішу перемогу цього часу отримала Джильйола Чінкветті, що 1964 року виступила з піснею «Non ho l'età», з якою вона того ж року також перемогла на пісенному конкурсі «Євробачення». Також 1964 року до участі допустили зарубіжних викнонавців (серед яких Пол Анка, , Бен Кінг і ): нове правило, задумане як змагання італійських та зарубіжних співаків, насамперед мало на меті як наповнити місцеву легку музику новими виконавцями, так і розришити італійську музичну продукцію. Однак, від такої іновації відмовились 1966 року.
Цього часу на сцені «Казино» почали з'являтися пісні з протестними темами: під час сезону 1966 року, Адріано Челентано презентував пісню «Il ragazzo della via Gluck», яку відразу ж було знято зі змагання; наступного року, натяки на протест були в піснях «La rivoluzione» виконавця та «Proposta» гурту .
Фестиваль 1967 року став примітним насамперед самогубством автора-виконавця Луїджі Тенко, чия пісня «Ciao amore, ciao» (яку він виконав в дуеті з Далідою; тема самої пісні торкалася Італії, яка, попри економічне диво, ще не повністю позбулась бідності) була виключена з фіналу. Смертю Тенко, про яку під час фестивалю ведучий Майк Бонджорно майже нічого не сказав, ім'я цього виконавця навіть опустили, закінчився «золотий етап» «Санремо» й почався «новий період», який характеризувався істотними змінами не лише в країні-Італії, але й на самому фестивалі.
Сезон «Санремо» 1968 року відзначився «найбільшою спробою виконавців легкої музики донести свої слова до публіки», вперше того року фестиваль вів Піппо Баудо, а перемогу здобув (що, на думку оглядачів, стало не лише доказом успіху авторів-виконавців на музичному ринку, а також своєрідною «компенсацією» фестивалю за випадок з Тенко). Окрім цього того року дебютували такі виконавці, як , Аль Бано та , які відзначилися тим, що в їх образі тогочасна молода публіка «впізнавала себе».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpoTDAxdmNtbGZRMlZzWlc1MFlXNXZYMU5oYm5KbGJXOWZNVGszTUM1cWNHY3ZNalV3Y0hndFRXOXlhVjlEWld4bGJuUmhibTlmVTJGdWNtVnRiMTh4T1Rjd0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Сезони 1969-го (в якому перемогли Іва Дзаніккі та Боббі Соло з піснею «Zingar»), 1970-го (в якому перемогли Адріано Челентано та Клаудія Морі з піснею «Chi non lavora non fa l'amore») та 1971-го року (в якому перемогли Нада та з піснею «Il cuore è uno zingaro»), як і хіти («4/3/1943» 1971 року та «Piazza Grande» 1972 року) і Роберто Веккйоні («L'uomo che si gioca il cielo a dadi» 1973 року) на думку оглядачів «не повною мірою унаочнили кризу фестивалю», у якого відтоді почався «період занепаду». Починаючи з 1973 року, компанія RAI вирішила транслювати лише фінальний вечір фестивалю, а в широко розрекламованій телемережі «Євробачення» Італія опинилася в одному рядку серед «відсталих країн», розташованих на сході та заході Європи: у 1973 році крім СРСР та країн країн Східного блоку до мережі приєдналися Туреччина, Кіпр, Іспанія та Португалія, в яких на той час ще існували фашистські режими. За відгуками критиків, з музичної точки зору «Санремо» поступово «скочувався на шлях еротики й порнографії», таким чином фестиваль став «тріумфом грудей і стегон» та пісень, які «спиралися на ті самі дражливі стереотипи целулоїдної еротики», через які сезон 1975 року «став найневдалішим і, якщо можна так сказати, продемонстрував позбавлений смаку розрив між реальністю і її репрезентацією». Однак, попри це, цього періоду в рамках фестивалю відбулася низка експериментів. 1974 року взяли участь 28 виконавців, поділених на дві групи — 14 «великих» (які відразу допускалися до фіналу) та 14 «нових», які боролись за чотири останні вільні місця. 1976 року виконавців поділили на п'ять груп, у кожній з яких було два «головних» учасника, які автоматично кваліфікувалися до фіналу, а також вперше скасували оркестр (замінений звичайним музичним супроводом). Наступного року скасували відсів учасників і групи, оскільки в конкурсі брало участь всього 12 пісень, але вже 1978 року відновили поділ на категорії («солісти», «гурти» та «автори-виконавці»), переможці яких потім змагались за головний титул. Окрім цього, фестиваль переїхав з «Казино», яке закрилось на ремонт, до Театру «Арістон».
Реванш 1980-х років
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc1TDFOaGJuSmxiVzlmTVRrNE1GOXdjbVZ0YVdGNmFXOXVaVjlVYjNSdlgwTjFkSFZuYm04dWFuQm5MekkxTUhCNExWTmhibkpsYlc5Zk1UazRNRjl3Y21WdGFXRjZhVzl1WlY5VWIzUnZYME4xZEhWbmJtOHVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Сезон 1980 року став першою ознакою щодо припинення тенденції падіння рейтингів фестивалю, він відзначився такими нововведеннями: ведучі, якими були , Роберто Беніньї та , вперше виконували роль не просто «оголошувача», а «головного героя розповіді»; крім того було відновлено поділ на дві категорії виконавців — «нові італійські пропозицій» (які змагалися за 8 місць у фіналі) й «великі італійські та зарубіжні виконавці» (у цю категорію входило 18 пісень, які відразу кваліфікувалися до фіналу), а також знову скасували оркестр на користь записаної музики (протягом 1980-х років були навіть випадки, коли виконавці виступали під фонограму).
Підвищення рейтингів «Санремо» призвело до того, медіакорпорація RAI вирішила «повернути право володіння» фестивалем і розпочати його «реструктуризацію», кульмінація якої припала на так звану «першу епоху ведучого Піппо Баудо» (1984—1987): за нього фестиваль здобув колишню популярність серед телеглядача, нововведеннями стало — більше «висвітлення новин та поточних події на сцені „Арістон“» й поява 1984 року нового конкурсу для «нових італійських пропозицій», що включав в себе відбір з видаленням, тоді як для категорії «чемпіонів» це не передбачалося. Окрім цього, 1982 року було створено «Премію критики», яка «офіційно зафіксувала існування розриву» між музичними смаками публіки та журі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll3TDFKcFkyTm9hVjlsWDFCdmRtVnlhVjlUWVc1eVpXMXZYekU1T0RVdWFuQm5MekkxTUhCNExWSnBZMk5vYVY5bFgxQnZkbVZ5YVY5VFlXNXlaVzF2WHpFNU9EVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Сезон 1986 року відзначився насамперед тим, що вперше в ролі головної ведучої стала жінка, , але попри «перезапуск» фестивалю, багато виконавців, які з'явились на італійській естраді протягом 1970-х років, відмовились брати у ньому участь, обмежуючись лише виступом як гостей, або (рідше) авторами пісень. Найактивнішими стали виконавці, які стали відомими наприкінці 1960-х років і на початку 1970-х років (Іва Дзаніккі, Пеппіно ді Капрі, Боббі Соло, ), й ті, чия кар'єра потребувала «перезавантаження» (Лоредана Берте, , , , , Анна Окса, Манго, ), або які назажди пов'язали своє ім'я з фестивалем (гурт «Matia Bazar», співачка , Рікардо Фольї).
За винятком з піснею «Per Elisa» (з якою вона виграла сезон 1981 року), з піснею «Sarà quel che sarà» (з якою вона виграла сезон 1983 року) та Ероса Рамаццотті з піснею «Adesso tu di» (з якою він виграв сезон 1986 року, після перемоги 1984 року в «нових пропозиціях» з піснею «Terra promessa»), протягом 1980-х років «Санремо» обмежився нагородженням співаків, які вже були лауреатами інших конкурсів та мали вже значні здобутки, таким чином перемога на фестивалі стала для таких виконавців своєрідною «премією за [вдалу] кар'єру». Таким чином, народне голосування (здійснене через ) віддало перемогу Аль Бано і Роміні Павер в сезоні 1984 року, гурту «Ricchi e Poveri» в сезоні 1985 року, Еросу Рамаццотті в сезоні 1986 року, тріо Моранді-Руджері-Тоцці в сезоні 1987 року, в сезоні 1988 року та Анні Оксі і в сезоні 1989 року. Повернення на фестиваль народного журі також не змінило цю ситуацію: 1990 року перше місце дісталось гурту «Pooh», а наступного — Ріккардо Коччанте.
Тим не менш, «Санремо» послужив стартом для багатьох співаків, які потім, ставши відомими, назавжди припинили виступати на ньому: це було у випадку з Еросом Рамаццотті, , Джованотті, Фіореллою Манноєю та Дзуккеро, що принесли на сцену фестивалю «нове звучання» й «нові теми», але були викинуті з його турнірної таблиці (тим самим отримавши ще більшу прихільність публіки, яка більше звертала увагу на якість музики).
Успіх 1990-х років
1990-ті роки анонсували «повернення „Санремо“», фестиваль став постійним своєрідним «місцем зустрічі» італійського суспільства (заставка сезонів 1995 та 1996 років, «Perché Sanremo è Sanremo», стала своєрідним неформальним лозунгом події): 1990 року повернули народне журі, оркестр, до змагань допустили зарубіжних виконавців, через два роки після цього ведучим знову став Піппо Баудо (він також отримав посаду артистичного директора фестивалю), окрім цього ввели відбірковий тур серед «великих виконавців», через що, на відміну від попередніх років, представники італійської естради останнього тридцятиріччя зазнавали поразки на користь «нових голосів», таких як Лаура Паузіні (переможиця сезону 1993 року в категорії «молодих виконаців» й володарка третього місця наступного року серед «чемпіонів»), Б'яджо Антоначчі, Андреа Бочеллі та Джорджа (переможиця сезону 1995 року).
1997 року переможцем фестивалю став гурт з піснею «Fiumi di parole», це була остання участь Італії на «Євробаченні» у XX столітті. На таке рішення вплинуло те, що дует, який вважався фаворитом не лише у себе на батьківщині, але й за кордоном, посів лише четверте місце, через що Італія оголосила бойкот цьому конкурсу. Існує версія й про таємний саботаж з боку компанії RAI, якій прийшлося б взяти на себе небажані витрати з організації проведення наступного сезону «Євробачення» у разі перемоги.
Задля спроби «омолодити» італійську пісню, з 1995 року на фестивалі було гарантовано доступ до фіналу категорії «чемпіонів» тим, хто посів перші місця у категорії «молодих виконавців»: того року це спрацювало у випадку зі співачкою Джорджею, а протягом наступних років такий механізм сприяв «розкрутці» й низки інших виконавців (наприклад, «Jalisse», переможці сезону 1997 року, та , переможиця сезону 1998 року), які надалі не отримали популярності й були забуті публікою. Іншим прикладом невдалості цього механізму стало й те, що жодна з пісень, виконаних під час сезону 1998 року, не потрапила до сотні найпродаваніших синглів Італії.
Зміни 2000-х років
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek15TDBGeWFYTmhYMkZmVTJGdWNtVnRiMTh5TURBNUxtcHdaeTh5TXpCd2VDMUJjbWx6WVY5aFgxTmhibkpsYlc5Zk1qQXdPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Через невдалу ідею щодо «омолодження» італійської пісні, у 1999 році «Санремо» відкрився для «незалежної музики» на взаємовигідних умовах: оскільки фестиваль знову набував авторитету, а «незалежна музика» користувалась санремівською публічністю, задля кращих результатів продажів. Проте це не зупинило зниження рейтингу телеперегляду фестивалю у першій половині 2000-х років, яке досягло піку 2004 року (Тоні Реніс був артистичним директором, а — ведучою), коли вперше програма-конкурент (четвертий сезон ) випередила фестиваль за кількістю переглядів, чому також сприяло бойкотування італійських лейблів та музичний мітинг, організований того року в Мантуї. Період спаду рейтингу фестивалю завершився 2007 року, коли серед чемпіонів переміг з піснею «Ti regalerò una rosa», а серед молодих виконавців — з піснею «Pensa».
Попри падіння переглядів та скандалів, сцена фестивалю «Санремо» закріпилася в перших роках XXI століття як спосіб розкрутки або перезапуску кар'єри для таких виконавців, як Дольченера (одна з переможниць відбору «Destinazione Sanremo» 2002 року), (який посів третє місце в сезоні 2003 року), (переможець сезону 2006 року), (колишній участник гурту та переможець сезону 2005 року), та (переможці сезону 2008 року), Трікаріко (лауреат «Премії критики» сезону 2008 року), (переможниця «SanremoLab» 2008 року та категорії «Нові пропозиції» сезонів 2009 і 2014 років), , та гурт .
Починаючи з 2009 року, перемогою (який виграв пісенний конкурс 2008 року), було анонсоване «з'єднання нових „майдачників“ віртуальної пісні», таких як «Amici» або , з «матір'ю всіх етапів італійської пісні», фестивалем «Санремо». Це з'єднання було підтверждене 2010 року перемогою Валеріо Скану (фіналіста конкурсу «Amici» 2009 року), а також участю виконавців, розкручених завдяки талант-шоу, такими як (фіналістка конкурсу «X Factor» 2008 року), Noemi (яка брала участь на «X Factor» 2009 року та посіла третє містє на «Санремо» 2012 року), Марко Менгоні (переможець «X Factor» 2010 року і «Санремо» 2013 року), Емма Марроне (переможниця «Amici» 2010 року та «Санремо» 2010 року), (стала фіналісткою «Amici» 2011 року й посіла третє місце на «Санремо» 2018 року), Франческа Мік'єлін (стала переможницею «X Factor» 2012 року й посідала другі місця на «Санремо» 2016 і 2021 років) й інші. Винятком у цьому сценарії стали дві виконавиці, (переможниця в категорії «Молоді виконавці» 2009 року) та Ніна Дзіллі (лауреатка «Премії критики» в категорії «Нове покоління» 2010 року).
Починаючи з 2011 року, фестиваль «Санремо» знову став слугувати «механізмом» відбору представника від Італії на «Євробачення»: зокрема, 2015 року було офіційно встановлено регламентом, що переможець італійського фестивалю їде преставляти Італію на «Євробаченні», якщо він сам від цього не відмовиться.
Перезапуск 2010-х років
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN5TDFOdWNtVnRiMTh5TURFeUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMVRibkpsYlc5Zk1qQXhNaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Під художнім керівництвом Фабіо Фаціо у сезонах 2013 та 2014 років кількість артистів із талант-шоу значно скоротилася на користь представників «менш типових» для «Санремо» музичних жанрів, включаючи гурт (електронна музика), (ска), гурт (інді-рок). Хоча сезони, які керував та вів Фабіо Фаціо, не мали успіху з точки зору телерейтингів, вони стали попередником нової системи стилістичного відбору пісень, який був закріплений у наступних сезонах фестивалю.
Під час сезонів 2015, 2016 та 2017 років, ведучим та директором яких був Карло Конті, радіо стало привілейованим критерієм відбору пісень до «Санремо», що порушило парадигму, згідно з якою до цього моменту здебільшого на фестиваль відбиралися любовні балади. Під час сезону 2015 року «Санремо» остаточно був пов'язаний з пісенним конкурсом «Євробачення», оскільки його регламент встановлював, що пісня-переможець фестивалю автоматично стає предстаницею Італії на цьому європейському конкурсі вокалістів, якщо її виконавець не відмовляється від цього.
Про успіх та високий рівень організації цих сезонів свідчив й той факт, що учасники молодіжної категорії: зокрема, троє з чотирьох фіналістів сезону 2016 року отримали перемогу протягом наступних років — Франческо Габбані (переможець фестивалю 2017 року), Ермаль Мета (2018) та Махмуд (2019).
У наступних сезонах 2018 та 2019 років, які вів Клаудіо Бальйоні, пісні видалялися протягом відбіркового туру самими виконавцями. Максимальну тривалість пісень також було збільшено з трьох з половиною хвилин до чотирьох, що також позитивно вплинуло на якість пісень фестивалю. Перемога Махмуда у сезоні 2019 року з піснею «Soldi» стала ознакою явного розриву з минулою концепцією фестивалю, оскільки вона належить до жанру , який до цього часу не відбирався на «Санремо». Таким чином ще більше «зближуючись» з публікою, фестиваль привертав ще й увагу компаній звукозапису, які користувалися можливістю розширити аудиторію шанувальників певних співаків. Згодом Махмуд посів друге місце на «Євробаченні» 2019 року з тією ж піснею й здобув міжнародну популярність.
2020-ті роки
Починаючи з 2020 року «Санремо» керує та веде , якому у цій справі вдалося досягти хороших результатів з погляду телерейтингів фестивалю. Сезон «Санремо» 2021 року був відзначений пандемією COVID-19 через що під час проведення фестивалю в перші місяці 2021 року діяли карантинні обмеження. Фестиваль вперше у своїй історії проходив без публіки в Театрі «Арістон»; при цьому захід проходив цілком у березні, а саме з 2 по 6, як це вже було 2004 року. Попри труднощі проведення та явно нижчі рейтинги переглядів порівняно з попереднім роком, на фестивалі вперше побачив свій тріумф рок-гурт «Måneskin», який з хардроковою піснею «Zitti e buona» окрім цього виграв пісенний конкурс «Євробачення 2021», отримавши міжнародний успіх.
Сезон «Санремо» 2022 року, що характеризувався рекордною аудиторією, був відзначений перемогою пісні «Brividi», яку виконав Бланко у парі з Махмудом, що вже перемагав під час сезону фестивалю 2019 року. Таким чином, перемога дозволила дуету представити Італію на пісенному конкурсі «Євробачення 2022», що проходив в Турині.
Хронологія
У цьому переліку показані зміни та нововведення до регламенту фестивалю «Санремо» за роками:
- 1951 — перший сезон. Йде змагання двадцяти пісень від трьох виконавців — Нілла Піцці, та ;
- 1952 — співачка Нілла Піцці отримує всі перші три місця фестивалю, відповідно з піснями «Vola colomba», «Papaveri e papere» та «Una donna prega». Це єдиний випадок в історії фестивалю;
- 1953 — для кожної пісні вводиться подвійне виконання та оркестрове акомпанування. Такий формат триватиме до 1971 року, за винятком сезону 1956 року, а також (хоч у трохи іншому вигляді) протягом сезонів 1990 та 1991 років;
- 1955 — фестиваль «Санремо» вперше транслюється по телебаченню;
- 1956 — телерадіокомпанія RAI відбирає виконавців на фестиваль через конкурс «Нові голоси», який було введено рік до того; з 6646-ти надісланих кандидатур було вибрано лише шість виконавців. Також того року вперше відбувся пісенний конкурс «Євробачення», де виконавець від Італії, відбирався серед учасників «Санремо». Окрім цього, до 1966 року, як і у 1972, 1997, 2013, 2015, 2017, 2018 та 2019 роках, на «Євробаченні» звучала пісня, яка перемогла на «Санремо»;
- 1958 — перша трансляція «Євробачення»;
- 1961 — остаточний порядок учасників визначається через «Enalotto» та оголошується через тиждень після фіналу;
- 1964 — цього сезону, як і наступного року, виступи проходили парами — запрошувався один із всесвітньо відомих виконавців, який, за деякими винятками, міг співати італійською. Починаючи з цього року, окрім 1975-го, відбірковою комісією спочатку вибиралися виконавці для фестивалю, а потім, пісні для них. До цього, спочатку вибиралися пісні, а потім, виконвці для них;
- 1965 — останній сезон, у якому італійські виконавці могли виконувати більше, ніж одну пісню, тим часом як зарубіжні виконавці мали таку можливість ще два наступні роки;
- 1967 — самогубство одного з учасників, Луїджі Тенко, не допущеного до фіналу;
- 1968 — починаючи з цього року, кожний виконавець (як італійський, так і зарубіжний) може брати участь лише з однією піснею;
- 1972 — відновлення правила, щодо єдиного виконання кожної пісні;
- 1973 — перший сезон фестивалю, знятий кольоровими камерами для зарубіжного телебачення — в Італії «Санремо» транслювався в чорно-білому форматі до 1977 року, коли на ринку з'явилися апарати, які ловили кольоровий сигнал. З цього року по 1980-й компанія RAI транслює по телебаченню лише вечір фіналу, а попередні випуски фестивалю транслювалися тільки по радіо;
- 1974 — вперше виконавці поділяються на «великих», які допускаються у фінал, та «нових», для яких вводиться додаткове голосування;
- 1976 — вперше пісні виконуються під фонограму, попри наявність оркестру; це останній сезон, що проводився в Казино «Санремо»;
- 1977 — фестиваль перенесено до Театру «Арістон». Перший сезон, що транслюється в кольоровому форматі також в Італії через систему PAL;
- 1978 — RAI транслює лише фінал фестивалю, по радіо і по телебаченню;
- 1980 — скасовується оркестр. Усі виконавці виступають під фонограму;
- 1981 — цього сезону, й наступних трьох, допускається участь принаймні однієї пісні повністю іноземною мовою, за умови, що хоча б один з авторів — італієць. RAI знову транслює весь фестиваль по телебаченню;
- 1982 — вводиться «Премія критики»;
- 1984 — вперше «великі італійці» та «іноземці», голосування за яких проходило в рамках конкурсу «Totip», являли собою окрему категорію від «нових італійських пропозицій», рейтинг яких визначали за допомогою соцопитувань. Крім того, цього та наступного сезонів всі виступи проходили повністю під фонограму;
- 1986 — вперше головною ведучою фестивалю стала жінка, ; відновлюється живе виконання пісень під раніше записану мінусівку;
- 1987 — перший сезон, під час якого використана нова система обліку даних прослуховування «Auditel». Цей сезон на сьогоднішній день є найпопулярнішим за всю історію фестивалю;
- 1989 — між категорією найпопулярніших артистів, під назвою «чемпіони», і категорією «новачків» (цього року мала назву «нові») — з'являється категорія «виникаючі», яка існувала лише цього сезону;
- 1990 — повертається живий оркестр та народне журі для всіх співаків. З 1977 року це перший фестиваль, проведений не в Театрі «Арістон», який закрився на ремонт, а у павільйоні Квіткового ринку, який отримав назву «Палафйорі» (не плутати з тим ринком, що знаходиться в центрі міста Санремо, з часу відновлення старого Квіткового ринку), в місцевості Валле Армеа, що в комуні Санремо;
- 1991 — фестиваль повертається до Театру «Арістон»;
- 1992 — цього та наступного сезону для «чемпіонів» відновлюється відбірковий тур у фіналі;
- 1994 — RAI знову займається організацією фестивалю;
- 1996 — категорія «нові пропозиції» допускається до заключного вечору, який присвячується їй. З цього сезону «Премія критики» отримує ім'я Мії Мартіні, яка померла 1995 року.
- 1997 — запроваджено «журі по якості», що складається з діячів індустрії розваг (такий формат буде до 2003 року, потім 2007 та 2008 років і знову з 2013 по 2019 роки). На фестивалі перемагає гурт «Jalisse», Італія не братиме участі в «Євробаченні» до 2011 року;
- 1998 — виконавці, які посідають перші три місця серед «молодих», отримують право змагатися у фіналі з «чемпіонами». Співачка отримує перемогу в обох категоріях, цей рекорд досі залишається непобитим;
- 2002 — відновлюється відбірковий тур «молодих», серед яких за фіналістів голосує журі;
- 2004 — скасований поділ виконавців на категорії, вводиться СМС-голосування, вперше фестиваль поступається іншій програмі за кількістю переглядів;
- 2005 — з'являється поділ на декілька категорій з відбірковим туром, переможці категорій змагаються за загальну перемогу, відновлюється мішане голосування між різними видами журі;
- 2007 — відновлення поділу на лише дві кагорії — «чемпіони» та «молоді», причому тільки останні можуть вилучатися;
- 2008 — вперше іноземна співачка, аргетинка , виграє в категорії «чемпіонів» у дуеті з з піснею «Colpo di fulmine» (не рахуючи іноземців, які брали участь у фестивалі в роки подвійного виконання пісень). До сьогодні цей сезон фестивалю вважається найменш популярним;
- 2009 — перший сезон, що транслюється в форматі 16:9 по цифровому телебаченню в італійських областях, які ловили такий сигнал, й у високій роздільній здатності в «експериментальних» областях. Завдяки телеголосуванню, глядачі могли повернути двох виконавців з шести вилучених (такий формат використовувався раніше у 1960-х роках);
- 2010 — одне з місць серед «артистів» віддається переможцю талант-шоу як додаткова нагорода за перемогу;
- 2011 — після 14 років, фестиваль знову служить відбором представника Італії на «Євробачення»;
- 2012 — вперше «Санремо», а точніше його фінал, транслюється на сайті «Eurovision.tv», оскільки він затверджений як відбір на «Євробачення» (як і у 2013, 2015, 2016, 2017, 2018 та 2019 роках), з коментарями в прямому ефірі й соцмережах «Facebook» та «Твіттер»;
- 2013 — кожний співак із категорії «чемпіонів» виступає з двома піснями, лише одна з яких доходить до фіналу, таким чином, скасовується відбірковий тур для «чемпіонів». Вечір дуетів та основний вечір заходу об'єднуються в один вечір (четвертий), до «молодих» допускаються лише повнолітні виконавці. Скасовується журі соцопитуваннь та повертається «журі по якості»;
- 2015 — відновлюється обмеження щодо виконання лише однієї пісні, як для «чемпіонів» (для яких також відновлюються відбірковий тур), так і для «молодих». За офіційним регламентом, починаючи з цього року, переможець у категорії «чемпіонів», має право представити Італію на «Євробаченні», якщо не відмовиться від цього;
- 2016 — із п'яти пісень, вилучених в передостанній вечір, можна повернути одну через телеголосування (тільки для «чемпіонів»);
- 2017 — число учасників у категорії «чемпіони» збільшується з 20-ти до 22-х;
- 2018 — число учасників у категорії «чемпіони» знову зменшується до 20-ти, скасовуються відбірковий тур для обох категорій (всі учасники допускаються до фіналу), «вечір каверів» замінюється «вечером дуетів», на якому кожний співак виконує свою пісню разом з гостем на свій вибір;
- 2019 — виконавці не поділяються на категорії, число учасників у категорії «чемпонів» збільшується з 20-ти до 24-х, з яких двоє учасників отримали право на участь у фестивалі як переможці «Sanremo Giovani 2018».
- 2020 — число «великих» учасників знову зменшується до 22-ти, відновлюється категорія «нові пропозиції». З нагоди 70-річчя фестивалю, третій вечір, який називається «Санремо-70», присв'ячується перевиконанню учасниками деяких пісень, які потрапили в історію фестивалю «Санремо».
- 2021 — число учасників у категорії «чемпіони» збільшуються до 26-ти. Третій вечір присв'ячений авторській пісні — учасники конкурсу переспівують пісні, що потрапили в історію музики. У зв'язку з пандемією вірусу COVID-19 на фестивалі вперше немає глядачів.
- 2022 — відсутній поділ артистів на категорії, як це було під час сезону 2019 року. Кількість учасників зросла до 25, спочатку їх було 24, троє з них потрапили на фестиваль як переможці «Sanremo Giovani 2021». Вечір каверів, який у двох попередніх сезонах проходив у третій вечір, відбувається четвертого вечору й присвячується італійським та міжнародним хітам 1960-х, 1970-х, 1980-х і 1990-х років.
Сезони
Сезон | Рік | Період | Вечори | Ведучий | Художній керівник | Місце |
---|---|---|---|---|---|---|
1951 | 29 — 31 січня | 3 | Джуліо Радзі | |||
1952 | 28 — 30 січня | |||||
1953 | 29 — 31 січня | |||||
1954 | 28 — 30 січня | |||||
1955 | 27 — 29 січня | |||||
1956 | 8 — 10 березня | |||||
1957 | 7 — 9 лютого | |||||
1958 | 30 січня — 1º лютого | |||||
1959 | 29 — 31 січня | Едоардо Фоско | ||||
1960 | 28 — 30 січня | і | ||||
1961 | 26 січня — 6 лютого | 4 | ||||
1962 | 8 — 18 лютого | |||||
1963 | 7 — 9 лютого | 3 | ||||
1964 | 30 січня — 1º лютого | |||||
1965 | 28 — 30 січня | |||||
1966 | 27 — 29 січня | |||||
1967 | 26 — 28 січня | |||||
1968 | 1º — 3 лютого | Піппо Баудо | ||||
1969 | 30 січня — 1º лютого | |||||
1970 | 26 — 28 лютого | і | ||||
1971 | 25 — 27 лютого | і Ельза Мартінеллі | ||||
1972 | 24 — 26 лютого | |||||
1973 | 8 — 10 березня | |||||
1974 | 7 — 9 березня | , і | ||||
1975 | 27 лютого — 1º березня | |||||
1976 | 19 — 21 лютого | |||||
1977 | 3 — 5 березня | Театр «Арістон» | ||||
1978 | 26 — 28 січня | |||||
1979 | 11 — 13 січня | |||||
1980 | 7 — 9 лютого | |||||
1981 | 5 — 7 лютого | |||||
1982 | 28 — 30 січня | |||||
1983 | 3 — 5 лютого | |||||
1984 | 2 — 4 лютого | Піппо Баудо | ||||
1985 | 7 — 9 лютого | |||||
1986 | 13 — 15 лютого | |||||
1987 | 4 — 7 лютого | 4 | Піппо Баудо | Марко Равера | ||
1988 | 24 — 27 лютого | і | ||||
1989 | 21 — 25 лютого | 5 | Розіта Челентано, , і | |||
1990 | 28 лютого — 3 березня | 4 | Джонні Дореллі і | Новий квітковий ринок (Санремо) | ||
1991 | 27 лютого — 2 березня | і Едвіж Фенек | Театр «Арістон» | |||
1992 | 26 — 29 лютого | Піппо Баудо | ||||
1993 | 23 — 27 лютого | |||||
1994 | 23 — 26 лютого | Піппо Баудо | ||||
1995 | 21 — 25 лютого | 5 | ||||
1996 | 20 — 24 лютого | |||||
1997 | 18 — 22 лютого | , Джорджо Мородер і | ||||
1998 | 24 — 28 лютого | |||||
1999 | 23 — 27 лютого | Фабіо Фаціо | ||||
2000 | 21 — 26 лютого | |||||
2001 | 26 лютого — 3 березня | Раффаелла Карра | ||||
2002 | 5 — 9 березня | Піппо Баудо | Піппо Баудо | |||
2003 | 4 — 8 березня | |||||
2004 | 2 — 6 березня | Тоні Реніс | ||||
2005 | 1º — 5 березня | |||||
2006 | 27 лютого — 4 березня | Джорджо Панаріелло | Джорджо Панаріелло | |||
2007 | 27 лютого — 3 березня | Піппо Баудо | Піппо Баудо | |||
2008 | 25 лютого — 1º березня | Піппо Баудо і | ||||
2009 | 17 — 21 лютого | і | ||||
2010 | 16 — 20 лютого | |||||
2011 | 15 — 19 лютого | Джанні Моранді | ||||
2012 | 14 — 18 лютого | |||||
2013 | 12 — 16 лютого | Фабіо Фаціо і | Фабіо Фаціо | |||
2014 | 18 — 22 лютого | |||||
2015 | 10 — 14 лютого | |||||
2016 | 9 — 13 лютого | |||||
2017 | 7 — 11 лютого | і | ||||
2018 | 6 — 10 лютого | Клаудіо Бальйоні, Мішель Хунцікер і П'єрфранческо Фавіно | Клаудіо Бальйоні | |||
2019 | 5 — 9 лютого | Клаудіо Бальйоні, і | ||||
2020 | 4 — 8 лютого | і Фіорелло | ||||
2021 | 2 — 6 березня | |||||
2022 | 1º — 5 лютого |
Переможці
Категорія «Чемпіони»
Категорія «Нові пропозиції»
Рік | Категорія | Виконавець | Пісня |
---|---|---|---|
«Нові італійські пропозиції» | Ерос Рамаццотті | ||
Niente di più | |||
Canta con noi | |||
Nuovi | М'єтта | Canzoni | |
Novità | Марко Мазіні | ||
і | |||
Лаура Паузіні | |||
Nuove proposte | Андреа Бочеллі | ||
Giovani | |||
Nuove proposte | Semplice sai | ||
Giovani | |||
Дольченера | |||
Proposte | |||
Nuova generazione | |||
Giovani | Рафаель Гуалацці | Follia d'amore | |
Sanremosocial | |||
Giovani | |||
Nuove proposte | |||
Франческо Габбані | |||
Багаторазові переможці
Співак | Кількість перемог | Рік |
---|---|---|
Доменіко Модуньйо | 4 | , , , |
Клаудіо Вілла | , , , | |
3 | , , | |
2 | (Нові пропозиції), | |
(Нові пропозиції), | ||
Matia Bazar | , | |
Джильйола Чінкветті | , | |
, | ||
Пеппіно ді Капрі | , | |
Джонні Дореллі | , | |
Франческо Габбані | (Нові пропозиції), | |
Махмуд | , | |
Марко Мазіні | (Нові пропозиції), | |
(Нові пропозиції), | ||
Анна Окса | , | |
Нілла Піцці | , | |
Ерос Рамаццотті | (Нові пропозиції), | |
Енріко Руджері | , | |
Боббі Соло | , |
Спеціальні премії
Премія критики Мії Мартіні
Рік | Категорія «Чемпіони» | Категорія «Нові пропозиції» | ||
---|---|---|---|---|
Виконавець | Пісня | Виконавець | Пісня | |
1982 | Міа Мартіні | - | ||
1983 | Matia Bazar | |||
1984 | La fenice | |||
1985 | Matia Bazar (2) | Il viaggio | ||
Bella più di me | ||||
1986 | Rien ne va plus | |||
1987 | Primo tango | |||
1988 | Фіорелла Манноя (2) | (2) | Sarò bellissima | |
1989 | Міа Мартіні (2) | М'єтта | Canzoni | |
1990 | Міа Мартіні (3) і | Марко Мазіні | ||
1991 | Енцо Янначчі і | La fotografia | L'uomo che ride | |
1992 | Pe' dispietto | Zitti zitti (Il silenzio è d'oro) | ||
1993 | ||||
1994 | I giardini d'Alhambra | |||
1995 | Le voci di dentro | |||
1996 | ||||
1997 | (2) | |||
1998 | Dormi e sogna | Eramo & Passavanti | Senza confini | |
1999 | Rospo | |||
2000 | Semplice sai | |||
Noël | ||||
2001 | ||||
Il signor Domani | ||||
2002 | (2) | La marcia dei santi | ||
2003 | Lividi e fiori | |||
2004 | - | |||
2005 | Colpevole | |||
2006 | Noa, і | Un discorso in generale | ||
2007 | ||||
2008 | Трікаріко | Para parà ra rara | ||
2009 | ||||
2010 | Ніна Дзіллі | |||
2011 | Роберто Веккйоні | Рафаель Гуалацці | Follia d'amore | |
2012 | (2) | |||
2013 | (2) | |||
2014 | (2) | Senza di te | ||
2015 | (2) | |||
2016 | (3) | Франческо Габбані | ||
2017 | Ермаль Мета | |||
2018 | ||||
2019 | (3) | - | ||
2020 | ||||
2021 | ||||
2022 | - |
Перемія переможцю конкурсу найкращої кавер-версії
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
Аль Бано | Va, pensiero | |
і Патті Сміт | ||
La sera dei miracoli | ||
Ермаль Мета | ||
Ермаль Мета (2) | ||
Джанні Моранді | Попурі |
Премія прес-центру Radio-TV-Web Лучо Далли
Рік | Категорія «Чемпіони» | Категорія «Нові пропозиції» | ||
---|---|---|---|---|
Виконавець | Пісня | Виконавець | Пісня | |
2006 | - | |||
2007 | ||||
2008 | Лоредана Берте | Аріель | Ribelle | |
2009 | ||||
2010 | Ніна Дзіллі | L'uomo che amava le donne | ||
2011 | Роберто Веккйоні | Рафаель Гуалацці | Follia d'amore | |
2012 | Nella vasca da bagno del tempo | |||
2013 | Mi servirebbe sapere | |||
2014 | Senza di te | |||
2015 | Ritornerò da te | |||
2016 | К'яра Делло Яково | Introverso | ||
2017 | Фіорелла Манноя | Томмазо Піні | Cose che danno ansia | |
2018 | Аліче Кайолі | Specchi rotti | ||
2019 | - | |||
2020 | ||||
2021 | і | Regina | ||
2022 | Джанні Моранді | - |
Премія Серджо Бардотті за найкращий текст
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
2013 | ||
2014 | Invisibili | |
2015 | Kaligola | Oltre il giardino |
2016 | Франческо Габбані | |
2017 | Фіорелла Манноя | |
2018 | ||
2019 | ||
2020 | ||
2021 | ||
2022 |
Премія Джанкарло Бігацці за найкраще аранжування
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
2013 | ||
2014 | Per sempre e poi basta | |
2015 | ||
2016 | ||
2017 | Аль Бано | |
2018 | ||
2019 | ||
2020 | ||
2021 | Ермаль Мета | |
2022 |
Премія «Assomusica»
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
Ніна Дзіллі | ||
Рафаель Гуалацці | Follia d'amore | |
Guasto | ||
Elisa | ||
К'яра Делло Яково | Introverso | |
Il mago | ||
Alla mia età si vola | ||
«Леді фестиваль»
Рік | Співачка |
---|---|
Орнелла Ваноні | |
Мільва | |
Mela Lo Cicero |
Премія за життєві досягнення «Місто Санремо»
Рік | Переможці |
---|---|
1999 | Орнелла Ваноні |
2000 | Тоні Реніс |
2001 | Доменіко Модуньйо (посмертно) |
2002 | і Роберто Муроло |
2003 | Нілла Піцці |
2004 | |
2005 | |
2006 | Ріккардо Коччанте |
2007 | |
2008 | |
2009 | (посмертно) |
2010 | Нілла Піцці (2) |
2011 | Джанні Моранді |
2012 | і |
2013 | Тото Кутуньйо, Ricchi e Poveri, Аль Бано і Піппо Баудо |
2014 | |
2015 | і Джорджо Панаріелло |
2016 | |
2017 | Джорджо Мородер і Ріта Павоне |
2018 | Мільва |
2019 | Піно Даніеле (посмертно) |
2020 | Ricchi e Poveri (2) |
2021 | Фіорелло |
2022 |
Премія Серджо Ендріго за найкраще виконання
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
Орнелла Ваноні, і Пачіфіко | ||
Ермаль Мета |
Премія «TIMmusic»
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
Франческо Габбані | Occidentali's Karma | |
Ермаль Мета і | ||
Франческо Габбані (2) |
Премія Енцо Янначчі «NuovoIMAIE» за найкраще виконання
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
Махмуд | ||
«Премія Лунеції» за музично-літературну цінність
Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|
Інші премії
У списку наведено переможців премій, які існували протягом менше ніж трьох сезонів.
Премія | Рік | Виконавець | Пісня |
---|---|---|---|
Конкурс «Вільні автори» (або також «Незалежні автори») | Клаудіо Вілла / | Ondamarina | |
Премія журналістської критики за найкраще виконання | |||
«Міс фестиваль» | Мільва | Monica delle bambole | |
Категорія «Нові» | |||
Категорія «Жінки» | |||
Категорія «Чоловіки» | |||
Категорія «Гурти» | e Stefano di Battista Jazz Quartet | Che mistero è l'amore | |
Категорія «Класик» | Тото Кутуньйо і | ||
Премія за найкращий дует | Ермаль Мета, і | ||
і Nada | |||
Премія «Друзі „Санремо“» | Клаудіо Бальйоні | - | |
Премія Нілли Піцці за найкраще виконання пісні | |||
Ведення
Кожний сезон фестивалю має головного ведучого, якому завжди допомагають помічники. Але у деяких випадках бували й співведення фестивалю двома ведучими.
Найчастіше фестиваль вів Піппо Баудо, тринадять раз; вів фестиваль одинадцять раз; — п'ять раз, Фабіо Фаціо — чотири, , Карло Конті та — по три кожний, а , , Джанні Моранді, , Клаудіо Бальйоні, Амадеус та Фіорелло — по два.
Головних ведучих-жінок фестивалю було всього чотрити: першою була , яка вела фестиваль 1986 року, потім — Раффаелла Карра (2001), (2004) та (2010).
Перші жінкі-ведучі на фестивалі з'явилася 1961 року, ними були: та Джуліана Каландра, яку у фіналі замінив .
1973 року була єдиною ведучою перших двох вечорів фестивалю, які транслювались лише по радіо, та допомагала Майку Бонджорно у фіналі, який транслювався по телебаченню.
1977 року ведучою фестивалю була , яка вела перші два вечори наодинці, трансляція відбувалась тільки по радіо. Вона відкривала всі вечори загальною презентацією заходу та регламенту, а також ознайомлювала з виступами іноземних гостей. У наступному випуску «Санремо», попри те, що участь Елмі у заході обмежувалася лише діяльністю, подібної до ролі диктора, вона була вказана у вступних титрах фестивалю як єдина ведуча. Насправді, більшу частину «Санремо» вів сам його меценат , який оголошував різних співаків фестивалю та повідомляв підсумки голосування журі.
Таким чином, першою жінкою, яка була ведучою фестивалю наодинці, вважається — Годжі, хоча вона й користувалася допомогою трьох ді-джеїв з передачі : , та .
Габрієлла Фарінон та Антонелла Клерічі вели фестиваль тричі, а , Мішель Хунцікер, , , , , Марія Джованна Ельмі, Анна Петтінеллі та вели або співвели його двічі.
Десять виконавців, а саме Нілла Піцці, Джонні Дореллі, Джанні Моранді, Лоретта Годжі, Анна Окса, , , Емма Марроне, Фіорелло, Сабріна Салерно та брали участь у фестивалі і як ведучі, і як виконавці, а шість з них (Піцці, Дореллі, Моранді, Окса, Аріза і Марроне) стали переможцями.
Рік | Ведучий | Співведучий (і) |
---|---|---|
1951 | ||
1952 | ||
1953 | ||
1954 | ||
1955 | ||
1956 | ||
1957 | Маріса Аллазіо, та | |
1958 | ||
1959 | ||
1960 | та | |
1961 | та Джуліана Каландра (лише останній вечір) | |
1962 | Ренато Тальяні | та |
1963 | , Еді Кампаньйолі, та | |
1964 | ||
1965 | ||
1966 | та | |
1967 | ||
1968 | Піппо Баудо | |
1969 | Нуччо Коста | |
1970 | Енріко Марія Салерно та | |
1971 | та Ельза Мартінеллі | |
1972 | Майк Бонджорно | Сільва Кошина та Паоло Вілладжо |
1973 | ||
1974 | ||
1975 | ||
1976 | та (1-й вечір); та (2-й вечір); та (3-й вечір) | |
1977 | Марія Джованна Ельмі | |
1978 | Марія Джованна Ельмі | , Беппе Грілло та |
1979 | Анна Марія Ріццолі | |
1980 | Клаудіо Чеккетто | Роберто Беніньї та |
1981 | та Нілла Піцці | |
1982 | ||
1983 | Ізабель Руссінова, Емануела Фальчетті та | |
1984 | Піппо Баудо | , , , , та |
1985 | ||
1986 | , та | |
1987 | Піппо Баудо | |
1988 | та | |
1989 | Розіта Челентано, , та | та |
1990 | Джонні Дореллі та | |
1991 | та Едвіж Фенек | |
1992 | Піппо Баудо | (1-й та 4-й вечір), Бриджит Нільсен (2-й та 4-й вечір), Міллі Карлуччі (3-й та 4-й вечір) |
1993 | ||
1994 | Анна Окса та | |
1995 | Анна Фалькі та | |
1996 | Сабріна Феріллі та Валерія Масса | |
1997 | та | |
1998 | Єва Герцигова та | |
1999 | Фабіо Фаціо | Летиція Каста та Ренато Дульбекко |
2000 | Тео Теоколі, Лучано Паваротті та Інес Састре | |
2001 | Раффаелла Карра | , , та |
2002 | Піппо Баудо | Мануела Аркурі та |
2003 | Серена Аутьєрі та Клаудія Джеріні | |
2004 | Паола Кортеллезі, Мауріціо Кроцца та | |
2005 | та | |
2006 | Іларі Блазі та | |
2007 | Піппо Баудо | Мішель Хунцікер |
2008 | , та | |
2009 | (всі вечори), та (1-й вечір), та (2-й вечір), та (3-й вечір), (4-й вечір), Девід Ганді та (5-й вечір) | |
2010 | Антонелла Клерічі | |
2011 | Джанні Моранді | Белен Родрігес, Елізабетта Каналіс, та |
2012 | та | |
2013 | Фабіо Фаціо та | |
2014 | ||
2015 | Карло Конті | Аріза, Емма Марроне та |
2016 | , та | |
2017 | Карло Конті та | |
2018 | Клаудіо Бальйоні, Мішель Хунцікер та П'єрфранческо Фавіно | |
2019 | Клаудіо Бальйоні, та | |
2020 | Фіорелло (1-й, 2-й, 4-й та 5-й вечір), (1-й та 5-й вечір), (1-й вечір), та (2-й вечір), Сабріна Салерно (2-й та 5-й вечір), та (3-й вечір), (4-й вечір), (4-й та 5-й вечір) | |
2021 | Фіорелло |
Статистика
Телеперегляди
Перший фестиваль, рейтинги якого були встановлені за допомогою системи (почав діяти 7 грудня 1986 року), був проведений 1987 року. Джерело: дані «Auditel».
Сезон | Рік | Кількість телеглядачів | Загальна телеаудиторія та частка від неї | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
I | II | III | IV | V | Медіа | I | II | III | IV | V | Медіа | ||
1987 | 17 500 000 | 14 800 000 | 13 200 000 | 18 300 000 | - | 15 950 000 | 66,3 % | 64,4 % | 67,5 % | 77,5 % | - | 68,71 % | |
1988 | 15 500 000 | 13 000 000 | 13 900 000 | 15 200 000 | - | 14 400 000 | 69,5 % | 58,24 % | 54,69 % | 71,01 % | - | 63,35 % | |
1989 | 17 000 000 | 17 000 000 | 12 300 000 | 12 800 000 | 15 900 000 | 15 000 000 | 65,68 % | 65,14 % | 61,51 % | 62,93 % | 75,43 % | 66,13 % | |
1990 | 13 639 000 | 16 926 000 | 12 357 000 | 14 341 000 | - | 14 316 000 | 53,71 % | 60,97 % | 64,59 % | 76,26 % | - | 63,88 % | |
1991 | 15 023 000 | 12 550 000 | 9 837 000 | 11 156 000 | - | 13 786 000 | 54,63 % | 47,56 % | 46,85 % | 60,11 % | - | 52,29 % | |
1992 | 16 614 000 | 15 527 000 | 14 593 000 | 14 575 000 | - | 15 275 000 | 57,68 % | 57,94 % | 56,04 % | 69,62 % | - | 60,32 % | |
1993 | 14 736 000 | 13 998 000 | 14 427 000 | 16 786 000 | - | 15 267 000 | 54,42 % | 49,85 % | 51,01 % | 69,17 % | - | 56,11 % | |
1994 | 13 400 000 | 11 300 000 | 12 700 000 | 13 100 000 | - | 12 625 000 | 56,93 % | 44,77 % | 52,18 % | 60,63 % | - | 53,63 % | |
1995 | 15 602 000 | 18 389 000 | 15 825 000 | 16 804 000 | 17 601 000 | 16 845 000 | 65,14 % | 65,42 % | 60,47 % | 65,81 % | 75,22 % | 66,42 % | |
1996 | 11 268 000 | 12 981 000 | 12 557 000 | 13 003 000 | 13 862 000 | 12 734 000 | 53,31 % | 48,13 % | 46,95 % | 53,94 % | 62,86 % | 52,99 % | |
1997 | 13 140 000 | 13 626 000 | 13 997 000 | 13 382 000 | 15 562 000 | 13 937 000 | 58,74 % | 52,36 % | 55,55 % | 55,63 % | 68,29 % | 58,11 % | |
1998 | 11 083 000 | 12 788 000 | 13 006 000 | 12 742 000 | 15 067 000 | 13 694 000 | 54,47 % | 46,54 % | 48,27 % | 49,6 % | 62,7 % | 52,62 % | |
1999 | 16 234 000 | 13 755 000 | 14 167 000 | 13 639 000 | 15 649 000 | 14 548 000 | 56,75 % | 49,37 % | 53,94 % | 54,06 % | 64,08 % | 56,02 % | |
2000 | 15 907 000 | 13 171 000 | 11 888 000 | 11 786 000 | 15 223 000 | 12 920 000 | 57,18 % | 51,60 % | 47,3 % | 49,82 % | 65,45 % | 54,25 % | |
2001 | 12 160 000 | 10 298 000 | 10 145 000 | 10 010 000 | 12 998 000 | 10 989 000 | 51,98 % | 43,85 % | 43,01 % | 43,01 % | 57,25 % | 47,42 % | |
2002 | 12 461 000 | 10 397 000 | 10 382 000 | 9 758 000 | 13 397 000 | 11 479 000 | 56,22 % | 47,23 % | 48,56 % | 50,34 % | 62,66 % | 54,02 % | |
2003 | 9 257 000 | 8 842 000 | 8 392 000 | 7 813 000 | 9 828 000 | 8 888 000 | 42,55 % | 40,39 % | 37,19 % | 38,23 % | 54,12 % | 43,44 % | |
2004 | 10 104 000 | 8 402 000 | 6 961 000 | 9 742 000 | 9 527 000 | 8 947 000 | 42,48 % | 33,74 % | 29,28 % | 40,69 % | 48,57 % | 38,98 % | |
2005 | 12 218 000 | 11 185 000 | 11 560 000 | 10 387 000 | 13 606 000 | 11 366 000 | 54,78 % | 52,8 % | 51,05 % | 50,18 % | 55,08 % | 52,79 % | |
2006 | 9 141 000 | 8 235 000 | 6 234 000 | 8 267 000 | 9 523 000 | 8 280 000 | 44,45 % | 37,33 % | 33,49 % | 36,74 % | 48,23 % | 40,17 % | |
2007 | 9 760 000 | 8 973 000 | 8 945 000 | 8 682 000 | 12 309 000 | 9 731 000 | 45,44 % | 47,05 % | 43,58 % | 48,18 % | 55,32 % | 48,07 % | |
2008 | 7 680 000 | 6 500 000 | 6 152 000 | 5 305 000 | 9 600 000 | 6 810 000 | 36,46 % | 32,33 % | 32,2 % | 32,28 % | 44,9 % | 36,56 % | |
2009 | 10 114 000 | 9 856 000 | 9 238 000 | 10 219 000 | 12 309 000 | 10 335 000 | 47,93 % | 42,64 % | 47,16 % | 47,47 % | 54,25 % | 47,96 % | |
2010 | 10 718 000 | 10 163 000 | 10 005 000 | 11 274 000 | 12 462 000 | 10 924 000 | 45,29 % | 43,88 % | 46,02 % | 50,74 % | 53,21 % | 47,84 % | |
2011 | 11 992 000 | 10 145 000 | 12 363 000 | 10 617 000 | 12 136 000 | 11 450 600 | 46,32 % | 42,67 % | 50,89 % | 46,91 % | 52,12 % | 47,70 % | |
2012 | 12 764 000 | 9 199 000 | 10 537 000 | 9 931 000 | 13 287 000 | 11 136 000 | 49,69 % | 39,26 % | 47,84 % | 41,91 % | 57,43 % | 47,29 % | |
2013 | 12 969 000 | 11 330 000 | 10 709 000 | 11 538 000 | 12 997 000 | 11 936 600 | 48,2 % | 42,89 % | 42,48 % | 48,17 % | 53,8 % | 47,49 % | |
2014 | 10 938 000 | 7 711 000 | 7 673 000 | 8 188 000 | 9 348 000 | 8 763 000 | 45,93 % | 33,95 % | 34,94 % | 37,97 % | 43,51 % | 39,32 % | |
2015 | 11 767 000 | 10 091 000 | 10 586 000 | 9 857 000 | 11 843 000 | 10 837 000 | 49,34 % | 41,7 % | 49,51 % | 47,82 % | 54,21 % | 48,64 % | |
2016 | 11 134 000 | 10 748 000 | 10 462 000 | 10 164 000 | 11 222 128 | 10 746 429 | 49,48 % | 49,91 % | 47,88 % | 47,81 % | 52,52 % | 49,58 % | |
2017 | 11 374 000 | 10 367 000 | 10 420 000 | 9 886 000 | 12 022 000 | 10 853 000 | 50,37 % | 46,6 % | 49,7 % | 47,05 % | 58,4 % | 50,42 % | |
2018 | 11 603 000 | 9 687 000 | 10 825 000 | 10 108 000 | 12 125 000 | 10 869 000 | 52,1 % | 47,7 % | 51,6 % | 51,1 % | 58,3 % | 52,16 % | |
2019 | 10 086 000 | 9 144 000 | 9 409 000 | 9 552 000 | 10 622 000 | 9 763 000 | 49,5 % | 47,3 % | 46,7 % | 46,1 % | 56,5 % | 49,38 % | |
2020 | 10 058 000 | 9 693 000 | 9 836 000 | 9 504 000 | 11 477 000 | 10 114 000 | 52,2 % | 53,3 % | 54,5 % | 53,3 % | 60,6 % | 54,78 % | |
2021 | 8 363 000 | 7 586 000 | 7 653 000 | 8 014 000 | 10 715 000 | 8 466 000 | 46,6 % | 42,1 % | 44,3 % | 44,7 % | 53,5 % | 46,24 % | |
2022 | 10 911 000 | 11 320 000 | 9 360 000 | 11 378 000 | 13 380 000 | 11 270 000 | 54,7 % | 55,8 % | 54,1 % | 60,5 % | 64,9 % | 58,00 % |
Кількість глядачів
Кількість переглядів різних епізодів фестивалю від загальної маси телеаудиторії з 37-го по 72-й сезони:
Середній епізод фестивалю
Перший епізод фестивалю
Фінальний епізод фестивалю (четвертий чи п'ятий вечір)
На цьому місці має відображатися графік чи діаграма, однак з технічних причин його відображення наразі вимкнено. Будь ласка, не видаляйте код, який викликає це повідомлення. Розробники вже працюють для того, щоби відновити штатне функціонування цього графіка або діаграми. |
Рейтинг переглядів
Частка переглядів з 37-го по 72-й сезони у відсотках від загальної маси телеаудиторії:
Середній епізод фестивалю
Перший епізод фестивалю
Фінальний епізод фестивалю (четвертий чи п'ятий вечір)
На цьому місці має відображатися графік чи діаграма, однак з технічних причин його відображення наразі вимкнено. Будь ласка, не видаляйте код, який викликає це повідомлення. Розробники вже працюють для того, щоби відновити штатне функціонування цього графіка або діаграми. |
Сценографії
|
|
Санремо та італійська пісня
Появі пісенного конкурсу, його багаторічній тривалості й міжнародному успіху — сприяло виконання на ньому мелодійних пісень, створеним на основі арій з мелодрам, стиль яких змінювався з часом, але зберіг низку своїх відмінних рис.
Саме використання оркестру під час виступу артистів на сцені «Санремо» (який був відсутній лише у 1980-х роках), за визнанням оглядачів, у деякому сенсі дозволило вижити цьому пісенному жанру, що характеризується широким застосуванням струнних інструментів, класичних мелодій, стандартною структурою пісенної форми та текстами з «пристрастною» лексикою й «любовними» фразами, які знайшли благодатний ґрунт на фестивалі. Ці чинники також призвели до появи зневажливого терміну «Санремо» та присвоєння його деяким виконавцям, які брали участь у кількох фестивалях, оскільки вважалось, що вони досягли певного успіху лише завдяки цій медіа-вітрини або саме з її допомогою отримали певну купівельну спроможність своїх пісень по відношенню до власної компанії звукозапису.
Синонімом якості, на думку багатьох критиків, вважається виконання на фестивалі пісень, які будучи вірними власному стилю, були далекі від «санремівського» кліше; з іншого боку, багато артистів, заради отримання прихільності якомога більшої кількості публіки, всупереч власній творчій послідовністі, представляли пісні, співзвучні події. Іншим артистам вистачало лише участі на фестивалі, що робилося заради привернення уваги публіки та критики до них, й заставити «замислитися» над ними, для таких виконавців це означало «йти на компроміс з ринком». З іншої точки зору оглядачів, присутність деяких визначних артистів не інакше як «облагородила» сам співочий конкурс, найяскравішим прикладом цього була участь у конкурсі на запрошення протягом 1970-х років численних міжнародних виконавців.
Протягом багатьох років різні музичні жанри знаходили своє місце на фестивалі «Санремо», що давало вигоду великими компаніям звукозапису й дозволяло їм просувати своїх артистів перед значною частиною публіки, включаючи також ті молодіжні гурти, які не завжди були представлені мелодійним жанром «tout court». «Санремо» фактично «пережив», хоч і частково, період 1960-х і «зустрів» деяких представників авторів-виконавців «золотого віку» 1970-х років, які, попри відсутність інтересу багатьох інших артистів цього напрямку, користуючись ситуацією вирішили подати нові музичні приклади. Тому останніми роками основна увага відомих виконавців та їх відповідних творчих напрямків була спрямована на те, щоб відзначитися новими музичними тенденціями, які б виходили за межі категорії «Нові пропозиції», яка не завжди була носієм новаторських ідей, а лише відзначалася новими інтерпретаціями. Таким чином, для різних артистів, представників рок- та інді-жанрів, участь в Санремо збіглася з початком приходу успіху в кар'єрі або збільшення популярності.
Однак «Санремо» не може слугувати вичерпною «картиною» всієї італійської музичної сцени, яка складається із безлічі музичних течій та виконавців.
Журі на «Санремо»
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd5TDFadmRHbGZjR1Z5WDFOaGJuSmxiVzlmVkU5VVNWQmZKVEk0TVRrNE5GOHRYekU1T0RrbE1qbGZMVjlUWVc1eVpXMXZYMVJQVkVsUVgzWnZkR1Z6WHlVeU9ERTVPRFJmTFY4eE9UZzVKVEk1TG5CdVp5OHlOVEJ3ZUMxV2IzUnBYM0JsY2w5VFlXNXlaVzF2WDFSUFZFbFFYeVV5T0RFNU9EUmZMVjh4T1RnNUpUSTVYeTFmVTJGdWNtVnRiMTlVVDFSSlVGOTJiM1JsYzE4bE1qZ3hPVGcwWHkxZk1UazRPU1V5T1M1d2JtYz0ucG5n.png)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Festival italijskoyi pisni znanishij yak Festival Sanremo abo prosto Sanremo muzichnij festival yakij provoditsya shoroku v Italiyi v Sanremo pochinayuchi z 1951 roku U yakomu vzyala uchast znachna kilkist najvidomishih predstavnikiv italijskoyi muziki Festival SanremoTeatr Ariston misce provedennya Sanremo ZhanrpopDatisichen lyutij berezenMisce provedennya ItaliyaVidkrito1951ZasnovanoVebsajtwww rai it programmi sanremo Z 1956 roku krim periodu z 1998 po 2010 roki peremozhec Sanremo otrimuye pravo predstavlyati Italiyu na pisennomu konkursi Yevrobachennya za osnovu yakogo bulo vzyato same italijskij festival Odnak spivak mozhe vidmovitisya vid cogo j viddati kompaniyi RAI pravo virishuvati hto bude predstavlyati Italiyu Cej festival ye odniyeyu iz najbilshih italijskih media podij j maye takozh deyakij uspih za kordonom oskilki translyuyetsya v pryamomu efiri i po telebachennyu i po radio Statuetka Lev Sanremo ye najprestizhnishim dosyagnennyam dlya muzikantiv ta vikonavciv pop muziki Festival yavlyaye soboyu zmagannya pisen vidibranih specialnoyu komisiyeyu protyagov minulih misyaciv Ci pisni mayut buti napisanimi italijskimi avtorami italijskoyu movoyu abo odniyeyu z italijskih govirok j proponuyutsya vpershe Yaksho pisnya vzhe bula des vikonana vona karayetsya diskvalifikaciyeyu Za vikonavciv golosuyut vibrani zhuri yaki mozhut buti demoskopichnimi skladatisya z robitnikiv zi spozhivachiv tosho a takozh glyadachi v rezhimi telegolosuvnnya a v minulomu uchasniki konkursiv inshogo formatu takih yak Ob yavlyayut i dayut nagorodu trom pisnyam yaki nabrati najbilshe golosiv v deyakih vipadkah voni ye absolyutnimi peremozhcyami sered tih yaki zmagayutsya v osnovnij sekciyi yaku vikonavci zazvichaj nazivat Veliki Chempioni abo Vikonavci inodi mozhut buti podalshi pidrozdili taki yak Zhinki Choloviki ta Gurti ta v sekciyi mensh vidomih vikonavciv vidomu yak Novi propoziciyi chi Molodi Prisvoyuyutsya takozh inshi specialni nagorodi sered yakih Premiya kritiki Miyi Martini vvedenu specializovanoyu presoyu 1982 roku j nazvanu na chest spivachki Miyi Martini z 1996 roku Spochatku vikonavci vistupali pid fonogramu ale 1985 roku Klaudio Baljoni zaprosili zdobuti nagorodu Pisnya stolittya vin buv yedinim hto vistupiv z zhivim zvukom pid gitaru ta fortepiano Cim vistupom Baljoni vsih perekonav j vidtodi muzikanti vistupayut z zhivim zvukom Spochatku festival provodivsya v saloni v sichni lyutomu abo berezni a z 1977 roku vin provoditsya v Teatri Ariston sho v misti Sanremo okrim sezonu 1990 roku yakij provodivsya na novomu kvitkovomu rinku roztashovanomu v odnomu z peredmist Sanremo a z 1983 roku mizh pershimi chislami lyutogo ta pershimi desyatma chislami bereznya IstoriyaPeredumovi 1947 1950 Kazino Sanremo misce provedannya festivalyu z 1951 po 1976 roki U 1948 ta 1949 rokah v misti V yaredzho vidbulisya pershi dva sezoni Festivalyu italijskoyi pisni stvorennya yakogo pohodilo vid ideyi Aldo Valleroni sho z yavilasya u nogo 1947 roku Ale cherez ekonomichni problemi u 1950 roci cej zahid buv perervanij vin stav poperednikom majbutnogo festivalyu Sanremo Pershij sezon festivalyu u V yaredzho provodivsya u zakladi Capannina del Marco Polo 25 serpnya 1948 roku jogo peremozhcem stav z pisneyu Serenata al primo amore a drugij sezon prohodiv togo zh samogo misyacya nastupnogo roku peremozhcem yakogo stav z pisneyu Il topo di campagna Stvorennya ta pershi roki 1951 1959 Ideya festivalyu italijskoyi pisni bula vidrodzhena v odnojmennomu misti Sanremo cherez dva roki ale na vidminu vid toskanskogo dosvidu provedennya cogo zahodu bulo virisheno provesti podiyu v zimovij mertvij sezon blizko lyutogo zaradi zbilshennya vidviduvanosti koli morskij turizm buv majzhe vidsutnij Peredumovoyu do cogo stala zustrich todishnogo direktora z rozvag ta zahodiv v z radioveduchim zatyatim vidviduvachem municipalnogo kazino yaki virishili stvoriti zahid muzichnogo harakteru Dlya cogo Nicca virishiv domovitisya z radiokompaniyeyu v Turini a Amato poyihav v Milan shob povidomiti kompaniyam zvukozapisu pro svij namir ta perekonati yih zaprositi svoyih vikonavciv 29 sichnya 1951 roku vidkrivsya pershij sezon festivalyu Sanremo jogo veduchim stav vidomij svoyimi radiovitannyami blizkih ta dalekih druziv U comu sezoni vzyalo uchast usogo troye vikonavciv Nilla Picci ta Voni vikonali 20 do togo nevidanih pisen Sezon buv sprijnyatij duzhe proholodno presoyu ta muzichnimi kritikami a takozh glyadachami yaki postijno yili ta rozmovlyali pid chas vistupiv Odnak vigrala Nilla Picci z pisneyu Grazie dei fiori Drugij sezon okrim zmin u muzichnomu plani mav bilshij uspih na vidminu vid poperednogo sered avtoriv ta muzichnih vidavciv Kilkist uchasnikiv zrosla do 5 ale yak i rik pered tim peremogla Nilla Picci z serenadoyu Vola colomba Okrim cogo vona posila druge misce z pisneyu Papaveri e papere ta tretye z Una donna prega Takij rezultat bilshe nikoli ne povtorivsya v istoriyi festivalyu Domeniko Modunjo pid chas vistupu na Sanremo 1958 roku Protyagom sezonu 1953 roku vidbulas persha suttyeva zmina v reglamenti festivalyu dlya kozhnogo vistupu bulo vvedeno obov yazkove podvijne vikonannya pisen pid dva rizni orkestri klasichnogo tipu dirigentom yakogo togo roku buv i bilsh suchasnogo tipu yakim keruvav Armando Trovajoli P yatij Sanremo 1955 roku stav pershim sezonom yakij translyuvavsya na telekanali Rai 1 a jogo final demonstruvavsya u telemerezhi 1956 roku u festivali vzyalo uchast shestero vikonavciv yakih vidibrali sered 6656 do togo nikomu ne vidomih kandidativ Togo zh roku z yavivsya pershij sezon Pisennogo konkursu Yevrobachennya osnovoyu do stvorennya yakogo stav festival Sanremo V nomu vid Italiyi vistupila peremozhnicya Sanremo togo roku a takozh sho posiv na festivali druge misce U pershi roki festivalyu dominuvala tradicijna italijska pisnya sho malo cinuvalasya na toj chas sered sluhachiv tekst yakoyi na dumku oglyadachiv ni na milimetr ne vidhodiv vid liniyi Bog Batkivshina Rodina Odnak vzhe z pisneyu Papaveri e papere yaka sogodni vvazhayetsya tonkim vismiyuvannyam Hristiyansko demokratichnoyi partiyi ta vodnochas natyakom na pritisk yakogo zaznavali zhinki u toj chas a potim z pisneyu Canzone da due soldi stali z yavlyatisya teksti yaki vidilyalisya z zagalnoyi masi svoyeyu veselistyu Prote lishe 1958 roku koli peremig Domeniko Modunjo zi svoyim hitom Nel blu dipinto di blu yaku vikonav v dueti z Dzhonni Dorelli nastalo nove zhittya dlya festivalyu ta italijskoyi estradi pochali vistupati avtori vikonaci Ce bulo zakripleno 1960 roku peremogoyu Renato Rashelya yakij vikonav pisnyu Romantica v dueti z Toni Dallaroyu Proriv 1960 h ta zanepad 1970 h rokiv Vistup Toni Dallari na Sanremo 1960 roku 1960 ti roki rozpochalis raptovoyu sproboyu italijskoyi spilki avtoriv ta vidavciv SIAE zaboroniti svoyim predstavnikam brati uchast v sezoni Sanremo 1961 roku odnak ce rishennya ne bulo shvalene V nastupni roki vidbuvsya pochatok tak zvanoyi eri Bondzhorno nazvanoyi na chest veduchogo sho viv festival z 1963 po 1967 roki na sceni debyutuvali tak zvani vikonavci krikuni v chisli yakih buli Mina shopravda pislya rozcharuvannya yakogo vona zaznala 1961 roku cherez te sho ne potrapila u trijku najkrashih spivachka virishila bilshe nikoli ne brati uchasti u festivali Adriano Chelentano ta Bobbi Solo i avtori vikonavci na kshtalt ta Umberto Bindi a takozh ansambli yakih na dumku oglyadachiv na festivali skorishe terpili nizh pidtrimuvali u tomu chisli j cherez organizacijni problemi Cogo periodu na festivali peremagala zdebilshogo melodijna muzika najgolovnishu peremogu cogo chasu otrimala Dzhiljola Chinkvetti sho 1964 roku vistupila z pisneyu Non ho l eta z yakoyu vona togo zh roku takozh peremogla na pisennomu konkursi Yevrobachennya Takozh 1964 roku do uchasti dopustili zarubizhnih viknonavciv sered yakih Pol Anka Ben King i nove pravilo zadumane yak zmagannya italijskih ta zarubizhnih spivakiv nasampered malo na meti yak napovniti miscevu legku muziku novimi vikonavcyami tak i rozrishiti italijsku muzichnu produkciyu Odnak vid takoyi inovaciyi vidmovilis 1966 roku Cogo chasu na sceni Kazino pochali z yavlyatisya pisni z protestnimi temami pid chas sezonu 1966 roku Adriano Chelentano prezentuvav pisnyu Il ragazzo della via Gluck yaku vidrazu zh bulo znyato zi zmagannya nastupnogo roku natyaki na protest buli v pisnyah La rivoluzione vikonavcya ta Proposta gurtu Festival 1967 roku stav primitnim nasampered samogubstvom avtora vikonavcya Luyidzhi Tenko chiya pisnya Ciao amore ciao yaku vin vikonav v dueti z Dalidoyu tema samoyi pisni torkalasya Italiyi yaka popri ekonomichne divo she ne povnistyu pozbulas bidnosti bula viklyuchena z finalu Smertyu Tenko pro yaku pid chas festivalyu veduchij Majk Bondzhorno majzhe nichogo ne skazav im ya cogo vikonavcya navit opustili zakinchivsya zolotij etap Sanremo j pochavsya novij period yakij harakterizuvavsya istotnimi zminami ne lishe v krayini Italiyi ale j na samomu festivali Sezon Sanremo 1968 roku vidznachivsya najbilshoyu sproboyu vikonavciv legkoyi muziki donesti svoyi slova do publiki vpershe togo roku festival viv Pippo Baudo a peremogu zdobuv sho na dumku oglyadachiv stalo ne lishe dokazom uspihu avtoriv vikonavciv na muzichnomu rinku a takozh svoyeridnoyu kompensaciyeyu festivalyu za vipadok z Tenko Okrim cogo togo roku debyutuvali taki vikonavci yak Al Bano ta yaki vidznachilisya tim sho v yih obrazi togochasna moloda publika vpiznavala sebe Peremoga Adriano Chelentano i Klaudiyi Mori na Sanremo 1970 roku Sezoni 1969 go v yakomu peremogli Iva Dzanikki ta Bobbi Solo z pisneyu Zingar 1970 go v yakomu peremogli Adriano Chelentano ta Klaudiya Mori z pisneyu Chi non lavora non fa l amore ta 1971 go roku v yakomu peremogli Nada ta z pisneyu Il cuore e uno zingaro yak i hiti 4 3 1943 1971 roku ta Piazza Grande 1972 roku i Roberto Vekkjoni L uomo che si gioca il cielo a dadi 1973 roku na dumku oglyadachiv ne povnoyu miroyu unaochnili krizu festivalyu u yakogo vidtodi pochavsya period zanepadu Pochinayuchi z 1973 roku kompaniya RAI virishila translyuvati lishe finalnij vechir festivalyu a v shiroko rozreklamovanij telemerezhi Yevrobachennya Italiya opinilasya v odnomu ryadku sered vidstalih krayin roztashovanih na shodi ta zahodi Yevropi u 1973 roci krim SRSR ta krayin krayin Shidnogo bloku do merezhi priyednalisya Turechchina Kipr Ispaniya ta Portugaliya v yakih na toj chas she isnuvali fashistski rezhimi Za vidgukami kritikiv z muzichnoyi tochki zoru Sanremo postupovo skochuvavsya na shlyah erotiki j pornografiyi takim chinom festival stav triumfom grudej i stegon ta pisen yaki spiralisya na ti sami drazhlivi stereotipi celuloyidnoyi erotiki cherez yaki sezon 1975 roku stav najnevdalishim i yaksho mozhna tak skazati prodemonstruvav pozbavlenij smaku rozriv mizh realnistyu i yiyi reprezentaciyeyu Odnak popri ce cogo periodu v ramkah festivalyu vidbulasya nizka eksperimentiv 1974 roku vzyali uchast 28 vikonavciv podilenih na dvi grupi 14 velikih yaki vidrazu dopuskalisya do finalu ta 14 novih yaki borolis za chotiri ostanni vilni miscya 1976 roku vikonavciv podilili na p yat grup u kozhnij z yakih bulo dva golovnih uchasnika yaki avtomatichno kvalifikuvalisya do finalu a takozh vpershe skasuvali orkestr zaminenij zvichajnim muzichnim suprovodom Nastupnogo roku skasuvali vidsiv uchasnikiv i grupi oskilki v konkursi bralo uchast vsogo 12 pisen ale vzhe 1978 roku vidnovili podil na kategoriyi solisti gurti ta avtori vikonavci peremozhci yakih potim zmagalis za golovnij titul Okrim cogo festival pereyihav z Kazino yake zakrilos na remont do Teatru Ariston Revansh 1980 h rokiv Roberto Beninyi Toto Kutunjo i na Sanremo 1980 roku Sezon 1980 roku stav pershoyu oznakoyu shodo pripinennya tendenciyi padinnya rejtingiv festivalyu vin vidznachivsya takimi novovvedennyami veduchi yakimi buli Roberto Beninyi ta vpershe vikonuvali rol ne prosto ogoloshuvacha a golovnogo geroya rozpovidi krim togo bulo vidnovleno podil na dvi kategoriyi vikonavciv novi italijski propozicij yaki zmagalisya za 8 misc u finali j veliki italijski ta zarubizhni vikonavci u cyu kategoriyu vhodilo 18 pisen yaki vidrazu kvalifikuvalisya do finalu a takozh znovu skasuvali orkestr na korist zapisanoyi muziki protyagom 1980 h rokiv buli navit vipadki koli vikonavci vistupali pid fonogramu Pidvishennya rejtingiv Sanremo prizvelo do togo mediakorporaciya RAI virishila povernuti pravo volodinnya festivalem i rozpochati jogo restrukturizaciyu kulminaciya yakoyi pripala na tak zvanu pershu epohu veduchogo Pippo Baudo 1984 1987 za nogo festival zdobuv kolishnyu populyarnist sered teleglyadacha novovvedennyami stalo bilshe visvitlennya novin ta potochnih podiyi na sceni Ariston j poyava 1984 roku novogo konkursu dlya novih italijskih propozicij sho vklyuchav v sebe vidbir z vidalennyam todi yak dlya kategoriyi chempioniv ce ne peredbachalosya Okrim cogo 1982 roku bulo stvoreno Premiyu kritiki yaka oficijno zafiksuvala isnuvannya rozrivu mizh muzichnimi smakami publiki ta zhuri Ricchi e Poveri na Sanremo 1985 roku Sezon 1986 roku vidznachivsya nasampered tim sho vpershe v roli golovnoyi veduchoyi stala zhinka ale popri perezapusk festivalyu bagato vikonavciv yaki z yavilis na italijskij estradi protyagom 1970 h rokiv vidmovilis brati u nomu uchast obmezhuyuchis lishe vistupom yak gostej abo ridshe avtorami pisen Najaktivnishimi stali vikonavci yaki stali vidomimi naprikinci 1960 h rokiv i na pochatku 1970 h rokiv Iva Dzanikki Peppino di Kapri Bobbi Solo j ti chiya kar yera potrebuvala perezavantazhennya Loredana Berte Anna Oksa Mango abo yaki nazazhdi pov yazali svoye im ya z festivalem gurt Matia Bazar spivachka Rikardo Folyi Za vinyatkom z pisneyu Per Elisa z yakoyu vona vigrala sezon 1981 roku z pisneyu Sara quel che sara z yakoyu vona vigrala sezon 1983 roku ta Erosa Ramaccotti z pisneyu Adesso tu di z yakoyu vin vigrav sezon 1986 roku pislya peremogi 1984 roku v novih propoziciyah z pisneyu Terra promessa protyagom 1980 h rokiv Sanremo obmezhivsya nagorodzhennyam spivakiv yaki vzhe buli laureatami inshih konkursiv ta mali vzhe znachni zdobutki takim chinom peremoga na festivali stala dlya takih vikonavciv svoyeridnoyu premiyeyu za vdalu kar yeru Takim chinom narodne golosuvannya zdijsnene cherez viddalo peremogu Al Bano i Romini Paver v sezoni 1984 roku gurtu Ricchi e Poveri v sezoni 1985 roku Erosu Ramaccotti v sezoni 1986 roku trio Morandi Rudzheri Tocci v sezoni 1987 roku v sezoni 1988 roku ta Anni Oksi i v sezoni 1989 roku Povernennya na festival narodnogo zhuri takozh ne zminilo cyu situaciyu 1990 roku pershe misce distalos gurtu Pooh a nastupnogo Rikkardo Kochchante Tim ne mensh Sanremo posluzhiv startom dlya bagatoh spivakiv yaki potim stavshi vidomimi nazavzhdi pripinili vistupati na nomu ce bulo u vipadku z Erosom Ramaccotti Dzhovanotti Fiorelloyu Mannoyeyu ta Dzukkero sho prinesli na scenu festivalyu nove zvuchannya j novi temi ale buli vikinuti z jogo turnirnoyi tablici tim samim otrimavshi she bilshu prihilnist publiki yaka bilshe zvertala uvagu na yakist muziki Uspih 1990 h rokiv 1990 ti roki anonsuvali povernennya Sanremo festival stav postijnim svoyeridnim miscem zustrichi italijskogo suspilstva zastavka sezoniv 1995 ta 1996 rokiv Perche Sanremo e Sanremo stala svoyeridnim neformalnim lozungom podiyi 1990 roku povernuli narodne zhuri orkestr do zmagan dopustili zarubizhnih vikonavciv cherez dva roki pislya cogo veduchim znovu stav Pippo Baudo vin takozh otrimav posadu artistichnogo direktora festivalyu okrim cogo vveli vidbirkovij tur sered velikih vikonavciv cherez sho na vidminu vid poperednih rokiv predstavniki italijskoyi estradi ostannogo tridcyatirichchya zaznavali porazki na korist novih golosiv takih yak Laura Pauzini peremozhicya sezonu 1993 roku v kategoriyi molodih vikonaciv j volodarka tretogo miscya nastupnogo roku sered chempioniv B yadzho Antonachchi Andrea Bochelli ta Dzhordzha peremozhicya sezonu 1995 roku 1997 roku peremozhcem festivalyu stav gurt z pisneyu Fiumi di parole ce bula ostannya uchast Italiyi na Yevrobachenni u XX stolitti Na take rishennya vplinulo te sho duet yakij vvazhavsya favoritom ne lishe u sebe na batkivshini ale j za kordonom posiv lishe chetverte misce cherez sho Italiya ogolosila bojkot comu konkursu Isnuye versiya j pro tayemnij sabotazh z boku kompaniyi RAI yakij prijshlosya b vzyati na sebe nebazhani vitrati z organizaciyi provedennya nastupnogo sezonu Yevrobachennya u razi peremogi Zadlya sprobi omoloditi italijsku pisnyu z 1995 roku na festivali bulo garantovano dostup do finalu kategoriyi chempioniv tim hto posiv pershi miscya u kategoriyi molodih vikonavciv togo roku ce spracyuvalo u vipadku zi spivachkoyu Dzhordzheyu a protyagom nastupnih rokiv takij mehanizm spriyav rozkrutci j nizki inshih vikonavciv napriklad Jalisse peremozhci sezonu 1997 roku ta peremozhicya sezonu 1998 roku yaki nadali ne otrimali populyarnosti j buli zabuti publikoyu Inshim prikladom nevdalosti cogo mehanizmu stalo j te sho zhodna z pisen vikonanih pid chas sezonu 1998 roku ne potrapila do sotni najprodavanishih singliv Italiyi Zmini 2000 h rokiv na Sanremo 2009 roku Cherez nevdalu ideyu shodo omolodzhennya italijskoyi pisni u 1999 roci Sanremo vidkrivsya dlya nezalezhnoyi muziki na vzayemovigidnih umovah oskilki festival znovu nabuvav avtoritetu a nezalezhna muzika koristuvalas sanremivskoyu publichnistyu zadlya krashih rezultativ prodazhiv Prote ce ne zupinilo znizhennya rejtingu telepereglyadu festivalyu u pershij polovini 2000 h rokiv yake dosyaglo piku 2004 roku Toni Renis buv artistichnim direktorom a veduchoyu koli vpershe programa konkurent chetvertij sezon viperedila festival za kilkistyu pereglyadiv chomu takozh spriyalo bojkotuvannya italijskih lejbliv ta muzichnij miting organizovanij togo roku v Mantuyi Period spadu rejtingu festivalyu zavershivsya 2007 roku koli sered chempioniv peremig z pisneyu Ti regalero una rosa a sered molodih vikonavciv z pisneyu Pensa Popri padinnya pereglyadiv ta skandaliv scena festivalyu Sanremo zakripilasya v pershih rokah XXI stolittya yak sposib rozkrutki abo perezapusku kar yeri dlya takih vikonavciv yak Dolchenera odna z peremozhnic vidboru Destinazione Sanremo 2002 roku yakij posiv tretye misce v sezoni 2003 roku peremozhec sezonu 2006 roku kolishnij uchastnik gurtu ta peremozhec sezonu 2005 roku ta peremozhci sezonu 2008 roku Trikariko laureat Premiyi kritiki sezonu 2008 roku peremozhnicya SanremoLab 2008 roku ta kategoriyi Novi propoziciyi sezoniv 2009 i 2014 rokiv ta gurt Pochinayuchi z 2009 roku peremogoyu yakij vigrav pisennij konkurs 2008 roku bulo anonsovane z yednannya novih majdachnikiv virtualnoyi pisni takih yak Amici abo z matir yu vsih etapiv italijskoyi pisni festivalem Sanremo Ce z yednannya bulo pidtverzhdene 2010 roku peremogoyu Valerio Skanu finalista konkursu Amici 2009 roku a takozh uchastyu vikonavciv rozkruchenih zavdyaki talant shou takimi yak finalistka konkursu X Factor 2008 roku Noemi yaka brala uchast na X Factor 2009 roku ta posila tretye mistye na Sanremo 2012 roku Marko Mengoni peremozhec X Factor 2010 roku i Sanremo 2013 roku Emma Marrone peremozhnicya Amici 2010 roku ta Sanremo 2010 roku stala finalistkoyu Amici 2011 roku j posila tretye misce na Sanremo 2018 roku Francheska Mik yelin stala peremozhniceyu X Factor 2012 roku j posidala drugi miscya na Sanremo 2016 i 2021 rokiv j inshi Vinyatkom u comu scenariyi stali dvi vikonavici peremozhnicya v kategoriyi Molodi vikonavci 2009 roku ta Nina Dzilli laureatka Premiyi kritiki v kategoriyi Nove pokolinnya 2010 roku Pochinayuchi z 2011 roku festival Sanremo znovu stav sluguvati mehanizmom vidboru predstavnika vid Italiyi na Yevrobachennya zokrema 2015 roku bulo oficijno vstanovleno reglamentom sho peremozhec italijskogo festivalyu yide prestavlyati Italiyu na Yevrobachenni yaksho vin sam vid cogo ne vidmovitsya Perezapusk 2010 h rokiv Scena Sanremo 2012 roku Pid hudozhnim kerivnictvom Fabio Facio u sezonah 2013 ta 2014 rokiv kilkist artistiv iz talant shou znachno skorotilasya na korist predstavnikiv mensh tipovih dlya Sanremo muzichnih zhanriv vklyuchayuchi gurt elektronna muzika ska gurt indi rok Hocha sezoni yaki keruvav ta viv Fabio Facio ne mali uspihu z tochki zoru telerejtingiv voni stali poperednikom novoyi sistemi stilistichnogo vidboru pisen yakij buv zakriplenij u nastupnih sezonah festivalyu Pid chas sezoniv 2015 2016 ta 2017 rokiv veduchim ta direktorom yakih buv Karlo Konti radio stalo privilejovanim kriteriyem vidboru pisen do Sanremo sho porushilo paradigmu zgidno z yakoyu do cogo momentu zdebilshogo na festival vidbiralisya lyubovni baladi Pid chas sezonu 2015 roku Sanremo ostatochno buv pov yazanij z pisennim konkursom Yevrobachennya oskilki jogo reglament vstanovlyuvav sho pisnya peremozhec festivalyu avtomatichno staye predstaniceyu Italiyi na comu yevropejskomu konkursi vokalistiv yaksho yiyi vikonavec ne vidmovlyayetsya vid cogo Pro uspih ta visokij riven organizaciyi cih sezoniv svidchiv j toj fakt sho uchasniki molodizhnoyi kategoriyi zokrema troye z chotiroh finalistiv sezonu 2016 roku otrimali peremogu protyagom nastupnih rokiv Franchesko Gabbani peremozhec festivalyu 2017 roku Ermal Meta 2018 ta Mahmud 2019 U nastupnih sezonah 2018 ta 2019 rokiv yaki viv Klaudio Baljoni pisni vidalyalisya protyagom vidbirkovogo turu samimi vikonavcyami Maksimalnu trivalist pisen takozh bulo zbilsheno z troh z polovinoyu hvilin do chotiroh sho takozh pozitivno vplinulo na yakist pisen festivalyu Peremoga Mahmuda u sezoni 2019 roku z pisneyu Soldi stala oznakoyu yavnogo rozrivu z minuloyu koncepciyeyu festivalyu oskilki vona nalezhit do zhanru yakij do cogo chasu ne vidbiravsya na Sanremo Takim chinom she bilshe zblizhuyuchis z publikoyu festival privertav she j uvagu kompanij zvukozapisu yaki koristuvalisya mozhlivistyu rozshiriti auditoriyu shanuvalnikiv pevnih spivakiv Zgodom Mahmud posiv druge misce na Yevrobachenni 2019 roku z tiyeyu zh pisneyu j zdobuv mizhnarodnu populyarnist 2020 ti roki Pochinayuchi z 2020 roku Sanremo keruye ta vede yakomu u cij spravi vdalosya dosyagti horoshih rezultativ z poglyadu telerejtingiv festivalyu Sezon Sanremo 2021 roku buv vidznachenij pandemiyeyu COVID 19 cherez sho pid chas provedennya festivalyu v pershi misyaci 2021 roku diyali karantinni obmezhennya Festival vpershe u svoyij istoriyi prohodiv bez publiki v Teatri Ariston pri comu zahid prohodiv cilkom u berezni a same z 2 po 6 yak ce vzhe bulo 2004 roku Popri trudnoshi provedennya ta yavno nizhchi rejtingi pereglyadiv porivnyano z poperednim rokom na festivali vpershe pobachiv svij triumf rok gurt Maneskin yakij z hardrokovoyu pisneyu Zitti e buona okrim cogo vigrav pisennij konkurs Yevrobachennya 2021 otrimavshi mizhnarodnij uspih Sezon Sanremo 2022 roku sho harakterizuvavsya rekordnoyu auditoriyeyu buv vidznachenij peremogoyu pisni Brividi yaku vikonav Blanko u pari z Mahmudom sho vzhe peremagav pid chas sezonu festivalyu 2019 roku Takim chinom peremoga dozvolila duetu predstaviti Italiyu na pisennomu konkursi Yevrobachennya 2022 sho prohodiv v Turini HronologiyaU comu pereliku pokazani zmini ta novovvedennya do reglamentu festivalyu Sanremo za rokami 1951 pershij sezon Jde zmagannya dvadcyati pisen vid troh vikonavciv Nilla Picci ta 1952 spivachka Nilla Picci otrimuye vsi pershi tri miscya festivalyu vidpovidno z pisnyami Vola colomba Papaveri e papere ta Una donna prega Ce yedinij vipadok v istoriyi festivalyu 1953 dlya kozhnoyi pisni vvoditsya podvijne vikonannya ta orkestrove akompanuvannya Takij format trivatime do 1971 roku za vinyatkom sezonu 1956 roku a takozh hoch u trohi inshomu viglyadi protyagom sezoniv 1990 ta 1991 rokiv 1955 festival Sanremo vpershe translyuyetsya po telebachennyu 1956 teleradiokompaniya RAI vidbiraye vikonavciv na festival cherez konkurs Novi golosi yakij bulo vvedeno rik do togo z 6646 ti nadislanih kandidatur bulo vibrano lishe shist vikonavciv Takozh togo roku vpershe vidbuvsya pisennij konkurs Yevrobachennya de vikonavec vid Italiyi vidbiravsya sered uchasnikiv Sanremo Okrim cogo do 1966 roku yak i u 1972 1997 2013 2015 2017 2018 ta 2019 rokah na Yevrobachenni zvuchala pisnya yaka peremogla na Sanremo 1958 persha translyaciya Yevrobachennya 1961 ostatochnij poryadok uchasnikiv viznachayetsya cherez Enalotto ta ogoloshuyetsya cherez tizhden pislya finalu 1964 cogo sezonu yak i nastupnogo roku vistupi prohodili parami zaproshuvavsya odin iz vsesvitno vidomih vikonavciv yakij za deyakimi vinyatkami mig spivati italijskoyu Pochinayuchi z cogo roku okrim 1975 go vidbirkovoyu komisiyeyu spochatku vibiralisya vikonavci dlya festivalyu a potim pisni dlya nih Do cogo spochatku vibiralisya pisni a potim vikonvci dlya nih 1965 ostannij sezon u yakomu italijski vikonavci mogli vikonuvati bilshe nizh odnu pisnyu tim chasom yak zarubizhni vikonavci mali taku mozhlivist she dva nastupni roki 1967 samogubstvo odnogo z uchasnikiv Luyidzhi Tenko ne dopushenogo do finalu 1968 pochinayuchi z cogo roku kozhnij vikonavec yak italijskij tak i zarubizhnij mozhe brati uchast lishe z odniyeyu pisneyu 1972 vidnovlennya pravila shodo yedinogo vikonannya kozhnoyi pisni 1973 pershij sezon festivalyu znyatij kolorovimi kamerami dlya zarubizhnogo telebachennya v Italiyi Sanremo translyuvavsya v chorno bilomu formati do 1977 roku koli na rinku z yavilisya aparati yaki lovili kolorovij signal Z cogo roku po 1980 j kompaniya RAI translyuye po telebachennyu lishe vechir finalu a poperedni vipuski festivalyu translyuvalisya tilki po radio 1974 vpershe vikonavci podilyayutsya na velikih yaki dopuskayutsya u final ta novih dlya yakih vvoditsya dodatkove golosuvannya 1976 vpershe pisni vikonuyutsya pid fonogramu popri nayavnist orkestru ce ostannij sezon sho provodivsya v Kazino Sanremo 1977 festival pereneseno do Teatru Ariston Pershij sezon sho translyuyetsya v kolorovomu formati takozh v Italiyi cherez sistemu PAL 1978 RAI translyuye lishe final festivalyu po radio i po telebachennyu 1980 skasovuyetsya orkestr Usi vikonavci vistupayut pid fonogramu 1981 cogo sezonu j nastupnih troh dopuskayetsya uchast prinajmni odniyeyi pisni povnistyu inozemnoyu movoyu za umovi sho hocha b odin z avtoriv italiyec RAI znovu translyuye ves festival po telebachennyu 1982 vvoditsya Premiya kritiki 1984 vpershe veliki italijci ta inozemci golosuvannya za yakih prohodilo v ramkah konkursu Totip yavlyali soboyu okremu kategoriyu vid novih italijskih propozicij rejting yakih viznachali za dopomogoyu socopituvan Krim togo cogo ta nastupnogo sezoniv vsi vistupi prohodili povnistyu pid fonogramu 1986 vpershe golovnoyu veduchoyu festivalyu stala zhinka vidnovlyuyetsya zhive vikonannya pisen pid ranishe zapisanu minusivku 1987 pershij sezon pid chas yakogo vikoristana nova sistema obliku danih prosluhovuvannya Auditel Cej sezon na sogodnishnij den ye najpopulyarnishim za vsyu istoriyu festivalyu 1989 mizh kategoriyeyu najpopulyarnishih artistiv pid nazvoyu chempioni i kategoriyeyu novachkiv cogo roku mala nazvu novi z yavlyayetsya kategoriya vinikayuchi yaka isnuvala lishe cogo sezonu 1990 povertayetsya zhivij orkestr ta narodne zhuri dlya vsih spivakiv Z 1977 roku ce pershij festival provedenij ne v Teatri Ariston yakij zakrivsya na remont a u paviljoni Kvitkovogo rinku yakij otrimav nazvu Palafjori ne plutati z tim rinkom sho znahoditsya v centri mista Sanremo z chasu vidnovlennya starogo Kvitkovogo rinku v miscevosti Valle Armea sho v komuni Sanremo 1991 festival povertayetsya do Teatru Ariston 1992 cogo ta nastupnogo sezonu dlya chempioniv vidnovlyuyetsya vidbirkovij tur u finali 1994 RAI znovu zajmayetsya organizaciyeyu festivalyu 1996 kategoriya novi propoziciyi dopuskayetsya do zaklyuchnogo vechoru yakij prisvyachuyetsya yij Z cogo sezonu Premiya kritiki otrimuye im ya Miyi Martini yaka pomerla 1995 roku 1997 zaprovadzheno zhuri po yakosti sho skladayetsya z diyachiv industriyi rozvag takij format bude do 2003 roku potim 2007 ta 2008 rokiv i znovu z 2013 po 2019 roki Na festivali peremagaye gurt Jalisse Italiya ne bratime uchasti v Yevrobachenni do 2011 roku 1998 vikonavci yaki posidayut pershi tri miscya sered molodih otrimuyut pravo zmagatisya u finali z chempionami Spivachka otrimuye peremogu v oboh kategoriyah cej rekord dosi zalishayetsya nepobitim 2002 vidnovlyuyetsya vidbirkovij tur molodih sered yakih za finalistiv golosuye zhuri 2004 skasovanij podil vikonavciv na kategoriyi vvoditsya SMS golosuvannya vpershe festival postupayetsya inshij programi za kilkistyu pereglyadiv 2005 z yavlyayetsya podil na dekilka kategorij z vidbirkovim turom peremozhci kategorij zmagayutsya za zagalnu peremogu vidnovlyuyetsya mishane golosuvannya mizh riznimi vidami zhuri 2007 vidnovlennya podilu na lishe dvi kagoriyi chempioni ta molodi prichomu tilki ostanni mozhut viluchatisya 2008 vpershe inozemna spivachka argetinka vigraye v kategoriyi chempioniv u dueti z z pisneyu Colpo di fulmine ne rahuyuchi inozemciv yaki brali uchast u festivali v roki podvijnogo vikonannya pisen Do sogodni cej sezon festivalyu vvazhayetsya najmensh populyarnim 2009 pershij sezon sho translyuyetsya v formati 16 9 po cifrovomu telebachennyu v italijskih oblastyah yaki lovili takij signal j u visokij rozdilnij zdatnosti v eksperimentalnih oblastyah Zavdyaki telegolosuvannyu glyadachi mogli povernuti dvoh vikonavciv z shesti viluchenih takij format vikoristovuvavsya ranishe u 1960 h rokah 2010 odne z misc sered artistiv viddayetsya peremozhcyu talant shou yak dodatkova nagoroda za peremogu 2011 pislya 14 rokiv festival znovu sluzhit vidborom predstavnika Italiyi na Yevrobachennya 2012 vpershe Sanremo a tochnishe jogo final translyuyetsya na sajti Eurovision tv oskilki vin zatverdzhenij yak vidbir na Yevrobachennya yak i u 2013 2015 2016 2017 2018 ta 2019 rokah z komentaryami v pryamomu efiri j socmerezhah Facebook ta Tvitter 2013 kozhnij spivak iz kategoriyi chempioniv vistupaye z dvoma pisnyami lishe odna z yakih dohodit do finalu takim chinom skasovuyetsya vidbirkovij tur dlya chempioniv Vechir duetiv ta osnovnij vechir zahodu ob yednuyutsya v odin vechir chetvertij do molodih dopuskayutsya lishe povnolitni vikonavci Skasovuyetsya zhuri socopituvann ta povertayetsya zhuri po yakosti 2015 vidnovlyuyetsya obmezhennya shodo vikonannya lishe odniyeyi pisni yak dlya chempioniv dlya yakih takozh vidnovlyuyutsya vidbirkovij tur tak i dlya molodih Za oficijnim reglamentom pochinayuchi z cogo roku peremozhec u kategoriyi chempioniv maye pravo predstaviti Italiyu na Yevrobachenni yaksho ne vidmovitsya vid cogo 2016 iz p yati pisen viluchenih v peredostannij vechir mozhna povernuti odnu cherez telegolosuvannya tilki dlya chempioniv 2017 chislo uchasnikiv u kategoriyi chempioni zbilshuyetsya z 20 ti do 22 h 2018 chislo uchasnikiv u kategoriyi chempioni znovu zmenshuyetsya do 20 ti skasovuyutsya vidbirkovij tur dlya oboh kategorij vsi uchasniki dopuskayutsya do finalu vechir kaveriv zaminyuyetsya vecherom duetiv na yakomu kozhnij spivak vikonuye svoyu pisnyu razom z gostem na svij vibir 2019 vikonavci ne podilyayutsya na kategoriyi chislo uchasnikiv u kategoriyi chemponiv zbilshuyetsya z 20 ti do 24 h z yakih dvoye uchasnikiv otrimali pravo na uchast u festivali yak peremozhci Sanremo Giovani 2018 2020 chislo velikih uchasnikiv znovu zmenshuyetsya do 22 ti vidnovlyuyetsya kategoriya novi propoziciyi Z nagodi 70 richchya festivalyu tretij vechir yakij nazivayetsya Sanremo 70 prisv yachuyetsya perevikonannyu uchasnikami deyakih pisen yaki potrapili v istoriyu festivalyu Sanremo 2021 chislo uchasnikiv u kategoriyi chempioni zbilshuyutsya do 26 ti Tretij vechir prisv yachenij avtorskij pisni uchasniki konkursu perespivuyut pisni sho potrapili v istoriyu muziki U zv yazku z pandemiyeyu virusu COVID 19 na festivali vpershe nemaye glyadachiv 2022 vidsutnij podil artistiv na kategoriyi yak ce bulo pid chas sezonu 2019 roku Kilkist uchasnikiv zrosla do 25 spochatku yih bulo 24 troye z nih potrapili na festival yak peremozhci Sanremo Giovani 2021 Vechir kaveriv yakij u dvoh poperednih sezonah prohodiv u tretij vechir vidbuvayetsya chetvertogo vechoru j prisvyachuyetsya italijskim ta mizhnarodnim hitam 1960 h 1970 h 1980 h i 1990 h rokiv SezoniSezon Rik Period Vechori Veduchij Hudozhnij kerivnik Misce 1951 29 31 sichnya 3 Dzhulio Radzi 1952 28 30 sichnya 1953 29 31 sichnya 1954 28 30 sichnya 1955 27 29 sichnya 1956 8 10 bereznya 1957 7 9 lyutogo 1958 30 sichnya 1º lyutogo 1959 29 31 sichnya Edoardo Fosko 1960 28 30 sichnya i 1961 26 sichnya 6 lyutogo 4 1962 8 18 lyutogo 1963 7 9 lyutogo 3 1964 30 sichnya 1º lyutogo 1965 28 30 sichnya 1966 27 29 sichnya 1967 26 28 sichnya 1968 1º 3 lyutogo Pippo Baudo 1969 30 sichnya 1º lyutogo 1970 26 28 lyutogo i 1971 25 27 lyutogo i Elza Martinelli 1972 24 26 lyutogo 1973 8 10 bereznya 1974 7 9 bereznya i 1975 27 lyutogo 1º bereznya 1976 19 21 lyutogo 1977 3 5 bereznya Teatr Ariston 1978 26 28 sichnya 1979 11 13 sichnya 1980 7 9 lyutogo 1981 5 7 lyutogo 1982 28 30 sichnya 1983 3 5 lyutogo 1984 2 4 lyutogo Pippo Baudo 1985 7 9 lyutogo 1986 13 15 lyutogo 1987 4 7 lyutogo 4 Pippo Baudo Marko Ravera 1988 24 27 lyutogo i 1989 21 25 lyutogo 5 Rozita Chelentano i 1990 28 lyutogo 3 bereznya 4 Dzhonni Dorelli i Novij kvitkovij rinok Sanremo 1991 27 lyutogo 2 bereznya i Edvizh Fenek Teatr Ariston 1992 26 29 lyutogo Pippo Baudo 1993 23 27 lyutogo 1994 23 26 lyutogo Pippo Baudo 1995 21 25 lyutogo 5 1996 20 24 lyutogo 1997 18 22 lyutogo Dzhordzho Moroder i 1998 24 28 lyutogo 1999 23 27 lyutogo Fabio Facio 2000 21 26 lyutogo 2001 26 lyutogo 3 bereznya Raffaella Karra 2002 5 9 bereznya Pippo Baudo Pippo Baudo 2003 4 8 bereznya 2004 2 6 bereznya Toni Renis 2005 1º 5 bereznya 2006 27 lyutogo 4 bereznya Dzhordzho Panariello Dzhordzho Panariello 2007 27 lyutogo 3 bereznya Pippo Baudo Pippo Baudo 2008 25 lyutogo 1º bereznya Pippo Baudo i 2009 17 21 lyutogo i 2010 16 20 lyutogo 2011 15 19 lyutogo Dzhanni Morandi 2012 14 18 lyutogo 2013 12 16 lyutogo Fabio Facio i Fabio Facio 2014 18 22 lyutogo 2015 10 14 lyutogo 2016 9 13 lyutogo 2017 7 11 lyutogo i 2018 6 10 lyutogo Klaudio Baljoni Mishel Hunciker i P yerfranchesko Favino Klaudio Baljoni 2019 5 9 lyutogo Klaudio Baljoni i 2020 4 8 lyutogo i Fiorello 2021 2 6 bereznya 2022 1º 5 lyutogoPeremozhciKategoriya Chempioni Rik Peremozhci Druge misce Tretye misce Vikonavec Pisnya Vikonavec Pisnya Vikonavec Pisnya Nilla Picci Nilla Picci i Nilla Picci Nilla Picci Karla Boni i Nilla Picci i i Dzhino Latilla i i Dzhino Latilla i Dzhino Latilla i Klaudio Villa i Klaudio Villa i Il torrente i Canto nella valle Klaudio Villa i Klaudio Villa i Usignolo Dzhino Latilla e Domeniko Modunjo i Dzhonni Dorelli Nilla Picci i Dzhino Latilla i Nilla Picci Amare un altra i Dzhino Latilla i Conoscerti Toni Dallara i Domeniko Modunjo i Libero i Quando vien la sera i Adriano Chelentano i Milva i Dzhino Latilla Il mare nel cassetto Domeniko Modunjo i Klaudio Villa i Milva Tango italiano i Toni Renis i Klaudio Villa i Amor mon amour my love i Dzhiljola Chinkvetti i Rivni zaslugi vid drugoyi do odinadcyatoyi poziciyi Bobbi Solo i Domeniko Modunjo i Dzhiljola Chinkvetti i i In un fiore Klaudio Villa i i Quando dico che ti amo i i Ornella Vanoni i Adriano Chelentano i Milva Canzone Bobbi Solo i i Meri Gopkin Don Baki i Milva Adriano Chelentano i Klaudiya Mori Chi non lavora non fa l amore i Ricchi e Poveri i Nada i Ricchi e Poveri i i Peppino Galyardi Come le viole Nada Re di denari Peppino di Kapri Peppino Galyardi Come un ragazzino Milva Da troppo tempo Domeniko Modunjo Questa e la mia vita Occhi rossi Andzhela Luche Va speranza va Peppino di Kapri i Come stai con chi sei Volo AZ 504 Tu mi rubi l anima Monica Matia Bazar Anna Oksa Barbara Quell attimo in piu Toto Kutunjo Ti voglio bene Pupo Tu cosa fai stasera Al Bano i Romina Paver Soli Al Bano i Romina Paver Toto Kutunjo Serenata Cara Ricchi e Poveri Luyis Migel Dzhiljola Chinkvetti Chiamalo amore Eros Ramaccotti Marchella Bella Dzhanni Morandi Enriko Rudzheri i Umberto Tocci Toto Kutunjo Figli Al Bano i Romina Paver Emozioni Anna Oksa i Le mamme Al Bano i Romina Paver Pooh M yetta i Amedeo Mingi Rikkardo Kochchante Marko Mazini Mia Martini Enriko Rudzheri Dietro la porta i Gli amori diversi Laura Pauzini Dzhanni Morandi i i Anna Oksa Storie Anna Oksa Cosi e la vita Dzhanni Morandi Innamorato Matia Bazar Matia Bazar Un altro amore Marko Mazini Sei la vita mia Linda Aria sole terra e mare Toto Kutunjo i Al Bano Schiavo d amore i Pupo i Marko Mengoni Roberto Vekkjoni i Emma Al Bano Emma Noemi Marko Mengoni Rafael Gualacci i Il Volo Francheska Mik yelin i Franchesko Gabbani Occidentali s Karma Fiorella Mannoya Ermal Meta Ermal Meta i Mahmud Il Volo Franchesko Gabbani Maneskin Zitti e buoni Francheska Mik yelin i Ermal Meta Mahmud i Blanko Dzhanni Morandi Kategoriya Novi propoziciyi Rik Kategoriya Vikonavec Pisnya Novi italijski propoziciyi Eros Ramaccotti Niente di piu Canta con noi Nuovi M yetta Canzoni Novita Marko Mazini i Laura Pauzini Nuove proposte Andrea Bochelli Giovani Nuove proposte Semplice sai Giovani Dolchenera Proposte Nuova generazione Giovani Rafael Gualacci Follia d amore Sanremosocial Giovani Nuove proposte Franchesko Gabbani Bagatorazovi peremozhci Spivak Kilkist peremog Rik Domeniko Modunjo 4 Klaudio Villa 3 2 Novi propoziciyi Novi propoziciyi Matia Bazar Dzhiljola Chinkvetti Peppino di Kapri Dzhonni Dorelli Franchesko Gabbani Novi propoziciyi Mahmud Marko Mazini Novi propoziciyi Novi propoziciyi Anna Oksa Nilla Picci Eros Ramaccotti Novi propoziciyi Enriko Rudzheri Bobbi Solo Specialni premiyi Premiya kritiki Miyi Martini Rik Kategoriya Chempioni Kategoriya Novi propoziciyi Vikonavec Pisnya Vikonavec Pisnya 1982 Mia Martini 1983 Matia Bazar 1984 La fenice 1985 Matia Bazar 2 Il viaggio Bella piu di me 1986 Rien ne va plus 1987 Primo tango 1988 Fiorella Mannoya 2 2 Saro bellissima 1989 Mia Martini 2 M yetta Canzoni 1990 Mia Martini 3 i Marko Mazini 1991 Enco Yannachchi i La fotografia L uomo che ride 1992 Pe dispietto Zitti zitti Il silenzio e d oro 1993 1994 I giardini d Alhambra 1995 Le voci di dentro 1996 1997 2 1998 Dormi e sogna Eramo amp Passavanti Senza confini 1999 Rospo 2000 Semplice sai Noel 2001 Il signor Domani 2002 2 La marcia dei santi 2003 Lividi e fiori 2004 2005 Colpevole 2006 Noa i Un discorso in generale 2007 2008 Trikariko Para para ra rara 2009 2010 Nina Dzilli 2011 Roberto Vekkjoni Rafael Gualacci Follia d amore 2012 2 2013 2 2014 2 Senza di te 2015 2 2016 3 Franchesko Gabbani 2017 Ermal Meta 2018 2019 3 2020 2021 2022 Peremiya peremozhcyu konkursu najkrashoyi kaver versiyi Rik Vikonavec Pisnya Al Bano Va pensiero i Patti Smit La sera dei miracoli Ermal Meta Ermal Meta 2 Dzhanni Morandi Popuri Premiya pres centru Radio TV Web Lucho Dalli Rik Kategoriya Chempioni Kategoriya Novi propoziciyi Vikonavec Pisnya Vikonavec Pisnya 2006 2007 2008 Loredana Berte Ariel Ribelle 2009 2010 Nina Dzilli L uomo che amava le donne 2011 Roberto Vekkjoni Rafael Gualacci Follia d amore 2012 Nella vasca da bagno del tempo 2013 Mi servirebbe sapere 2014 Senza di te 2015 Ritornero da te 2016 K yara Dello Yakovo Introverso 2017 Fiorella Mannoya Tommazo Pini Cose che danno ansia 2018 Aliche Kajoli Specchi rotti 2019 2020 2021 i Regina 2022 Dzhanni Morandi Premiya Serdzho Bardotti za najkrashij tekst Rik Vikonavec Pisnya 2013 2014 Invisibili 2015 Kaligola Oltre il giardino 2016 Franchesko Gabbani 2017 Fiorella Mannoya 2018 2019 2020 2021 2022 Premiya Dzhankarlo Bigacci za najkrashe aranzhuvannya Rik Vikonavec Pisnya 2013 2014 Per sempre e poi basta 2015 2016 2017 Al Bano 2018 2019 2020 2021 Ermal Meta 2022 Premiya Assomusica Rik Vikonavec Pisnya Nina Dzilli Rafael Gualacci Follia d amore Guasto Elisa K yara Dello Yakovo Introverso Il mago Alla mia eta si vola Ledi festival Rik Spivachka Ornella Vanoni Milva Mela Lo Cicero Premiya za zhittyevi dosyagnennya Misto Sanremo Rik Peremozhci 1999 Ornella Vanoni 2000 Toni Renis 2001 Domeniko Modunjo posmertno 2002 i Roberto Murolo 2003 Nilla Picci 2004 2005 2006 Rikkardo Kochchante 2007 2008 2009 posmertno 2010 Nilla Picci 2 2011 Dzhanni Morandi 2012 i 2013 Toto Kutunjo Ricchi e Poveri Al Bano i Pippo Baudo 2014 2015 i Dzhordzho Panariello 2016 2017 Dzhordzho Moroder i Rita Pavone 2018 Milva 2019 Pino Daniele posmertno 2020 Ricchi e Poveri 2 2021 Fiorello 2022 Premiya Serdzho Endrigo za najkrashe vikonannya Rik Vikonavec Pisnya Ornella Vanoni i Pachifiko Ermal Meta Premiya TIMmusic Rik Vikonavec Pisnya Franchesko Gabbani Occidentali s Karma Ermal Meta i Franchesko Gabbani 2 Premiya Enco Yannachchi NuovoIMAIE za najkrashe vikonannya Rik Vikonavec Pisnya Mahmud Premiya Luneciyi za muzichno literaturnu cinnist Rik Vikonavec Pisnya Inshi premiyi U spisku navedeno peremozhciv premij yaki isnuvali protyagom menshe nizh troh sezoniv Premiya Rik Vikonavec Pisnya Konkurs Vilni avtori abo takozh Nezalezhni avtori Klaudio Villa Ondamarina Premiya zhurnalistskoyi kritiki za najkrashe vikonannya Mis festival Milva Monica delle bambole Kategoriya Novi Kategoriya Zhinki Kategoriya Choloviki Kategoriya Gurti e Stefano di Battista Jazz Quartet Che mistero e l amore Kategoriya Klasik Toto Kutunjo i Premiya za najkrashij duet Ermal Meta i i Nada Premiya Druzi Sanremo Klaudio Baljoni Premiya Nilli Picci za najkrashe vikonannya pisniVedennyaKozhnij sezon festivalyu maye golovnogo veduchogo yakomu zavzhdi dopomagayut pomichniki Ale u deyakih vipadkah buvali j spivvedennya festivalyu dvoma veduchimi Najchastishe festival viv Pippo Baudo trinadyat raz viv festival odinadcyat raz p yat raz Fabio Facio chotiri Karlo Konti ta po tri kozhnij a Dzhanni Morandi Klaudio Baljoni Amadeus ta Fiorello po dva Golovnih veduchih zhinok festivalyu bulo vsogo chotriti pershoyu bula yaka vela festival 1986 roku potim Raffaella Karra 2001 2004 ta 2010 Pershi zhinki veduchi na festivali z yavilasya 1961 roku nimi buli ta Dzhuliana Kalandra yaku u finali zaminiv 1973 roku bula yedinoyu veduchoyu pershih dvoh vechoriv festivalyu yaki translyuvalis lishe po radio ta dopomagala Majku Bondzhorno u finali yakij translyuvavsya po telebachennyu 1977 roku veduchoyu festivalyu bula yaka vela pershi dva vechori naodinci translyaciya vidbuvalas tilki po radio Vona vidkrivala vsi vechori zagalnoyu prezentaciyeyu zahodu ta reglamentu a takozh oznajomlyuvala z vistupami inozemnih gostej U nastupnomu vipusku Sanremo popri te sho uchast Elmi u zahodi obmezhuvalasya lishe diyalnistyu podibnoyi do roli diktora vona bula vkazana u vstupnih titrah festivalyu yak yedina veducha Naspravdi bilshu chastinu Sanremo viv sam jogo mecenat yakij ogoloshuvav riznih spivakiv festivalyu ta povidomlyav pidsumki golosuvannya zhuri Takim chinom pershoyu zhinkoyu yaka bula veduchoyu festivalyu naodinci vvazhayetsya Godzhi hocha vona j koristuvalasya dopomogoyu troh di dzheyiv z peredachi ta Gabriyella Farinon ta Antonella Klerichi veli festival trichi a Mishel Hunciker Mariya Dzhovanna Elmi Anna Pettinelli ta veli abo spivveli jogo dvichi Desyat vikonavciv a same Nilla Picci Dzhonni Dorelli Dzhanni Morandi Loretta Godzhi Anna Oksa Emma Marrone Fiorello Sabrina Salerno ta brali uchast u festivali i yak veduchi i yak vikonavci a shist z nih Picci Dorelli Morandi Oksa Ariza i Marrone stali peremozhcyami Rik Veduchij Spivveduchij i 1951 1952 1953 1954 1955 1956 1957 Marisa Allazio ta 1958 1959 1960 ta 1961 ta Dzhuliana Kalandra lishe ostannij vechir 1962 Renato Talyani ta 1963 Edi Kampanjoli ta 1964 1965 1966 ta 1967 1968 Pippo Baudo 1969 Nuchcho Kosta 1970 Enriko Mariya Salerno ta 1971 ta Elza Martinelli 1972 Majk Bondzhorno Silva Koshina ta Paolo Villadzho 1973 1974 1975 1976 ta 1 j vechir ta 2 j vechir ta 3 j vechir 1977 Mariya Dzhovanna Elmi 1978 Mariya Dzhovanna Elmi Beppe Grillo ta 1979 Anna Mariya Riccoli 1980 Klaudio Chekketto Roberto Beninyi ta 1981 ta Nilla Picci 1982 1983 Izabel Russinova Emanuela Falchetti ta 1984 Pippo Baudo ta 1985 1986 ta 1987 Pippo Baudo 1988 ta 1989 Rozita Chelentano ta ta 1990 Dzhonni Dorelli ta 1991 ta Edvizh Fenek 1992 Pippo Baudo 1 j ta 4 j vechir Bridzhit Nilsen 2 j ta 4 j vechir Milli Karluchchi 3 j ta 4 j vechir 1993 1994 Anna Oksa ta 1995 Anna Falki ta 1996 Sabrina Ferilli ta Valeriya Massa 1997 ta 1998 Yeva Gercigova ta 1999 Fabio Facio Leticiya Kasta ta Renato Dulbekko 2000 Teo Teokoli Luchano Pavarotti ta Ines Sastre 2001 Raffaella Karra ta 2002 Pippo Baudo Manuela Arkuri ta 2003 Serena Autyeri ta Klaudiya Dzherini 2004 Paola Kortellezi Mauricio Krocca ta 2005 ta 2006 Ilari Blazi ta 2007 Pippo Baudo Mishel Hunciker 2008 ta 2009 vsi vechori ta 1 j vechir ta 2 j vechir ta 3 j vechir 4 j vechir Devid Gandi ta 5 j vechir 2010 Antonella Klerichi 2011 Dzhanni Morandi Belen Rodriges Elizabetta Kanalis ta 2012 ta 2013 Fabio Facio ta 2014 2015 Karlo Konti Ariza Emma Marrone ta 2016 ta 2017 Karlo Konti ta 2018 Klaudio Baljoni Mishel Hunciker ta P yerfranchesko Favino 2019 Klaudio Baljoni ta 2020 Fiorello 1 j 2 j 4 j ta 5 j vechir 1 j ta 5 j vechir 1 j vechir ta 2 j vechir Sabrina Salerno 2 j ta 5 j vechir ta 3 j vechir 4 j vechir 4 j ta 5 j vechir 2021 FiorelloStatistikaDokladnishe TelepereglyadiPershij festival rejtingi yakogo buli vstanovleni za dopomogoyu sistemi pochav diyati 7 grudnya 1986 roku buv provedenij 1987 roku Dzherelo dani Auditel Sezon Rik Kilkist teleglyadachiv Zagalna teleauditoriya ta chastka vid neyi I II III IV V Media I II III IV V Media 1987 17 500 000 14 800 000 13 200 000 18 300 000 15 950 000 66 3 64 4 67 5 77 5 68 71 1988 15 500 000 13 000 000 13 900 000 15 200 000 14 400 000 69 5 58 24 54 69 71 01 63 35 1989 17 000 000 17 000 000 12 300 000 12 800 000 15 900 000 15 000 000 65 68 65 14 61 51 62 93 75 43 66 13 1990 13 639 000 16 926 000 12 357 000 14 341 000 14 316 000 53 71 60 97 64 59 76 26 63 88 1991 15 023 000 12 550 000 9 837 000 11 156 000 13 786 000 54 63 47 56 46 85 60 11 52 29 1992 16 614 000 15 527 000 14 593 000 14 575 000 15 275 000 57 68 57 94 56 04 69 62 60 32 1993 14 736 000 13 998 000 14 427 000 16 786 000 15 267 000 54 42 49 85 51 01 69 17 56 11 1994 13 400 000 11 300 000 12 700 000 13 100 000 12 625 000 56 93 44 77 52 18 60 63 53 63 1995 15 602 000 18 389 000 15 825 000 16 804 000 17 601 000 16 845 000 65 14 65 42 60 47 65 81 75 22 66 42 1996 11 268 000 12 981 000 12 557 000 13 003 000 13 862 000 12 734 000 53 31 48 13 46 95 53 94 62 86 52 99 1997 13 140 000 13 626 000 13 997 000 13 382 000 15 562 000 13 937 000 58 74 52 36 55 55 55 63 68 29 58 11 1998 11 083 000 12 788 000 13 006 000 12 742 000 15 067 000 13 694 000 54 47 46 54 48 27 49 6 62 7 52 62 1999 16 234 000 13 755 000 14 167 000 13 639 000 15 649 000 14 548 000 56 75 49 37 53 94 54 06 64 08 56 02 2000 15 907 000 13 171 000 11 888 000 11 786 000 15 223 000 12 920 000 57 18 51 60 47 3 49 82 65 45 54 25 2001 12 160 000 10 298 000 10 145 000 10 010 000 12 998 000 10 989 000 51 98 43 85 43 01 43 01 57 25 47 42 2002 12 461 000 10 397 000 10 382 000 9 758 000 13 397 000 11 479 000 56 22 47 23 48 56 50 34 62 66 54 02 2003 9 257 000 8 842 000 8 392 000 7 813 000 9 828 000 8 888 000 42 55 40 39 37 19 38 23 54 12 43 44 2004 10 104 000 8 402 000 6 961 000 9 742 000 9 527 000 8 947 000 42 48 33 74 29 28 40 69 48 57 38 98 2005 12 218 000 11 185 000 11 560 000 10 387 000 13 606 000 11 366 000 54 78 52 8 51 05 50 18 55 08 52 79 2006 9 141 000 8 235 000 6 234 000 8 267 000 9 523 000 8 280 000 44 45 37 33 33 49 36 74 48 23 40 17 2007 9 760 000 8 973 000 8 945 000 8 682 000 12 309 000 9 731 000 45 44 47 05 43 58 48 18 55 32 48 07 2008 7 680 000 6 500 000 6 152 000 5 305 000 9 600 000 6 810 000 36 46 32 33 32 2 32 28 44 9 36 56 2009 10 114 000 9 856 000 9 238 000 10 219 000 12 309 000 10 335 000 47 93 42 64 47 16 47 47 54 25 47 96 2010 10 718 000 10 163 000 10 005 000 11 274 000 12 462 000 10 924 000 45 29 43 88 46 02 50 74 53 21 47 84 2011 11 992 000 10 145 000 12 363 000 10 617 000 12 136 000 11 450 600 46 32 42 67 50 89 46 91 52 12 47 70 2012 12 764 000 9 199 000 10 537 000 9 931 000 13 287 000 11 136 000 49 69 39 26 47 84 41 91 57 43 47 29 2013 12 969 000 11 330 000 10 709 000 11 538 000 12 997 000 11 936 600 48 2 42 89 42 48 48 17 53 8 47 49 2014 10 938 000 7 711 000 7 673 000 8 188 000 9 348 000 8 763 000 45 93 33 95 34 94 37 97 43 51 39 32 2015 11 767 000 10 091 000 10 586 000 9 857 000 11 843 000 10 837 000 49 34 41 7 49 51 47 82 54 21 48 64 2016 11 134 000 10 748 000 10 462 000 10 164 000 11 222 128 10 746 429 49 48 49 91 47 88 47 81 52 52 49 58 2017 11 374 000 10 367 000 10 420 000 9 886 000 12 022 000 10 853 000 50 37 46 6 49 7 47 05 58 4 50 42 2018 11 603 000 9 687 000 10 825 000 10 108 000 12 125 000 10 869 000 52 1 47 7 51 6 51 1 58 3 52 16 2019 10 086 000 9 144 000 9 409 000 9 552 000 10 622 000 9 763 000 49 5 47 3 46 7 46 1 56 5 49 38 2020 10 058 000 9 693 000 9 836 000 9 504 000 11 477 000 10 114 000 52 2 53 3 54 5 53 3 60 6 54 78 2021 8 363 000 7 586 000 7 653 000 8 014 000 10 715 000 8 466 000 46 6 42 1 44 3 44 7 53 5 46 24 2022 10 911 000 11 320 000 9 360 000 11 378 000 13 380 000 11 270 000 54 7 55 8 54 1 60 5 64 9 58 00 Kilkist glyadachiv Kilkist pereglyadiv riznih epizodiv festivalyu vid zagalnoyi masi teleauditoriyi z 37 go po 72 j sezoni Serednij epizod festivalyu Pershij epizod festivalyu Finalnij epizod festivalyu chetvertij chi p yatij vechir Na comu misci maye vidobrazhatisya grafik chi diagrama odnak z tehnichnih prichin jogo vidobrazhennya narazi vimkneno Bud laska ne vidalyajte kod yakij viklikaye ce povidomlennya Rozrobniki vzhe pracyuyut dlya togo shobi vidnoviti shtatne funkcionuvannya cogo grafika abo diagrami Rejting pereglyadiv Chastka pereglyadiv z 37 go po 72 j sezoni u vidsotkah vid zagalnoyi masi teleauditoriyi Serednij epizod festivalyu Pershij epizod festivalyu Finalnij epizod festivalyu chetvertij chi p yatij vechir Na comu misci maye vidobrazhatisya grafik chi diagrama odnak z tehnichnih prichin jogo vidobrazhennya narazi vimkneno Bud laska ne vidalyajte kod yakij viklikaye ce povidomlennya Rozrobniki vzhe pracyuyut dlya togo shobi vidnoviti shtatne funkcionuvannya cogo grafika abo diagrami ScenografiyiRik Scenograf 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Dante Ferretti ta Francheska Lo Sk yavo 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 Kilkist sezoniv Scenograf 19 5 4 3 2 1 Dante Ferretti ta Francheska Lo Sk yavoSanremo ta italijska pisnyaPoyavi pisennogo konkursu jogo bagatorichnij trivalosti j mizhnarodnomu uspihu spriyalo vikonannya na nomu melodijnih pisen stvorenim na osnovi arij z melodram stil yakih zminyuvavsya z chasom ale zberig nizku svoyih vidminnih ris Same vikoristannya orkestru pid chas vistupu artistiv na sceni Sanremo yakij buv vidsutnij lishe u 1980 h rokah za viznannyam oglyadachiv u deyakomu sensi dozvolilo vizhiti comu pisennomu zhanru sho harakterizuyetsya shirokim zastosuvannyam strunnih instrumentiv klasichnih melodij standartnoyu strukturoyu pisennoyi formi ta tekstami z pristrastnoyu leksikoyu j lyubovnimi frazami yaki znajshli blagodatnij grunt na festivali Ci chinniki takozh prizveli do poyavi znevazhlivogo terminu Sanremo ta prisvoyennya jogo deyakim vikonavcyam yaki brali uchast u kilkoh festivalyah oskilki vvazhalos sho voni dosyagli pevnogo uspihu lishe zavdyaki cij media vitrini abo same z yiyi dopomogoyu otrimali pevnu kupivelnu spromozhnist svoyih pisen po vidnoshennyu do vlasnoyi kompaniyi zvukozapisu Sinonimom yakosti na dumku bagatoh kritikiv vvazhayetsya vikonannya na festivali pisen yaki buduchi virnimi vlasnomu stilyu buli daleki vid sanremivskogo klishe z inshogo boku bagato artistiv zaradi otrimannya prihilnosti yakomoga bilshoyi kilkosti publiki vsuperech vlasnij tvorchij poslidovnisti predstavlyali pisni spivzvuchni podiyi Inshim artistam vistachalo lishe uchasti na festivali sho robilosya zaradi privernennya uvagi publiki ta kritiki do nih j zastaviti zamislitisya nad nimi dlya takih vikonavciv ce oznachalo jti na kompromis z rinkom Z inshoyi tochki zoru oglyadachiv prisutnist deyakih viznachnih artistiv ne inakshe yak oblagorodila sam spivochij konkurs najyaskravishim prikladom cogo bula uchast u konkursi na zaproshennya protyagom 1970 h rokiv chislennih mizhnarodnih vikonavciv Protyagom bagatoh rokiv rizni muzichni zhanri znahodili svoye misce na festivali Sanremo sho davalo vigodu velikimi kompaniyam zvukozapisu j dozvolyalo yim prosuvati svoyih artistiv pered znachnoyu chastinoyu publiki vklyuchayuchi takozh ti molodizhni gurti yaki ne zavzhdi buli predstavleni melodijnim zhanrom tout court Sanremo faktichno perezhiv hoch i chastkovo period 1960 h i zustriv deyakih predstavnikiv avtoriv vikonavciv zolotogo viku 1970 h rokiv yaki popri vidsutnist interesu bagatoh inshih artistiv cogo napryamku koristuyuchis situaciyeyu virishili podati novi muzichni prikladi Tomu ostannimi rokami osnovna uvaga vidomih vikonavciv ta yih vidpovidnih tvorchih napryamkiv bula spryamovana na te shob vidznachitisya novimi muzichnimi tendenciyami yaki b vihodili za mezhi kategoriyi Novi propoziciyi yaka ne zavzhdi bula nosiyem novatorskih idej a lishe vidznachalasya novimi interpretaciyami Takim chinom dlya riznih artistiv predstavnikiv rok ta indi zhanriv uchast v Sanremo zbiglasya z pochatkom prihodu uspihu v kar yeri abo zbilshennya populyarnosti Odnak Sanremo ne mozhe sluguvati vicherpnoyu kartinoyu vsiyeyi italijskoyi muzichnoyi sceni yaka skladayetsya iz bezlichi muzichnih techij ta vikonavciv Zhuri na Sanremo Kilkist g