Мавераннахр (араб. ماوراءالنهر) Трансоксіана, Трансокса́нія — історична область у Центральній Азії, що знаходиться між річками Амудар'я та Сирдар'я. Більша частина цієї області в наш час зайнята пустелею Кизилкум. Долина, де лежать міста Бухара та Самарканд, штучно зрошувана, з розвинутим сільським господарством. Більша частина регіону належить Узбекистану, на сході Таджикистану і на півдні Туркменістану, на північному сході — Киргизстану.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkzTDB0aGNuUmxYMDFoY0Y5RGFHOXlZWE5oYmkxVWNtRnVjMjk0WVc1cFpXNHRRMmh2Y21WemJXbGxiaTV3Ym1jdk1qSXdjSGd0UzJGeWRHVmZUV0Z3WDBOb2IzSmhjMkZ1TFZSeVlXNXpiM2hoYm1sbGJpMURhRzl5WlhOdGFXVnVMbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
Історія
Термін «Трансоксанія» з'явився в західній географії після походів Александра Македонського в IV столітті до н. е., які принесли в цей край еліністичну культуру. Окс — антична назва Амудар'ї, Трансоксіана значить за Оксом (по відношенню до Македонії). Даний регіон був однією із сатрапій держави Ахеменідів під назвою «Согдіана».
Китайський дослідник Чжан Цянь, який відвідав сусідню Бактрію і Парфію разом з Согдіаною у 126 р. до н. е., склав перший відомий китайський опис регіону. Чжан Цянь характеризує матеріальну культуру Парфянського царства як розвинену урбаністичну спільноту, яка займалась вирощуванням зернових та винограду, створенням срібних монет та виробів зі шкіри. Зе́млі між річками Сирдар'я та Амудар'я послідовно входили до складу держави Селевкідів, Греко-бактрійського царства, Парфянської та Кушанської імперій до царювання династії Сасанідів.
За часів Сасанідів регіон «Фараруд» (перс. فرارود) став значимим культурним та науковим центром за рахунок ефективного царського керування і прибутків, які отримувались завдяки торгівлі на північній частині Великого шовкового шляху. Сасанідське правління на цих землях було перервано вторгненням ефталітів у кінці V століття та було відновлено в 565 році. Водночас утворено тюркське намісництво в Тохаристані на чолі з ябгу роду Афшина. Подальше послаблення Сасанідської Персії призвело до поділу перської Трансокісани на Бухарську державу, Согд, Усрушан, Фергану.
Арабська назва «Мавераннахр» (араб. ما وراء النهر) є калькою з перської і означає землю, що лежить за річкою (Амудар'я), уперше вона з'являється після завойовницьких походів VII-VIII сторіч.
Список ханів Мавераннахру
- Махмуд Ялавач, намісник Мавераннахру (1229—1238, 1246—1248)
- Масуд-бек, намісник Мавераннахру (1238—1289)
- , намісник Мавераннахру (1289—1298)
- , намісник Мавераннахру (1289—1303)
- , намісник Кашгару і Хотану (1303—1310)
- Тимур, володар Мавераннахру та Самарканду (1370—1405)
- , хан Самарканду (1399—1401)
- Пір-Мухаммед, емір Мавераннахру та Самарканду (1405—1407)
- Халіль-Султан, каган Мавераннахру (1405—1409)
- Шахрух Мірза, володар Хорасану (з 1397 року включаючи Мазендеран та Сістан) та Мавераннахру (1405—1447)
- Улугбек володар Ташкенту (1404—1405), Мавераннахру (1409—1449). У 1447—1449 роках каган імперії.
- Абд аль-Латіф Мірза, каган Хорасану та Мавераннахру (1449—1450)
- Абдуллах Мірза, володар Мавераннахру (1450—1451)
- Султан Абу-Саїд, володар Мавераннахру (1451—1469)
- Султан-Ахмед Мірза емір Мавераннахру (1469—1494)
- Ядґар Мухаммад Мірза, емір Хорасану та Мавераннахру (5 липня 1470 — 21 серпня 1470)
- Султан-Махмуд Мірза, емір Мавераннахру (Самарканду і Бухари) (1494—1495)
- Султан-Байсонкур Мірза, емір Мавераннахру (1495—1497)
- Захіреддін Мухаммед Бабур, емір Мавераннахру (1497—1498, після смерті Мухаммеда Шейбані 1511—1512), емір Фергани (1494—1504), володар Кандагару (1504—1526), падишах Газні (1507—1526). У 1526 заснував імперії Великих Моголів.
- Султан-Алі Мірза, емір Мавераннахру (1498—1500)
Див. також
Примітки
- Мавераннахр // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Silk Road, North China, C. Michael Hogan, The Megalithic Portal, ed. A. Burnham (2007)
Література
- History of civilizations of Central Asia, v. 5: Development in contrast, from the sixteenth to the mid-nineteenth century (v. 5)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Мавераннахр
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Maverannahr arab ماوراءالنهر Transoksiana Transoksa niya istorichna oblast u Centralnij Aziyi sho znahoditsya mizh richkami Amudar ya ta Sirdar ya Bilsha chastina ciyeyi oblasti v nash chas zajnyata pusteleyu Kizilkum Dolina de lezhat mista Buhara ta Samarkand shtuchno zroshuvana z rozvinutim silskim gospodarstvom Bilsha chastina regionu nalezhit Uzbekistanu na shodi Tadzhikistanu i na pivdni Turkmenistanu na pivnichnomu shodi Kirgizstanu Maverannahr Horezm i Velikij HorasanIstoriyaTermin Transoksaniya z yavivsya v zahidnij geografiyi pislya pohodiv Aleksandra Makedonskogo v IV stolitti do n e yaki prinesli v cej kraj elinistichnu kulturu Oks antichna nazva Amudar yi Transoksiana znachit za Oksom po vidnoshennyu do Makedoniyi Danij region buv odniyeyu iz satrapij derzhavi Ahemenidiv pid nazvoyu Sogdiana Kitajskij doslidnik Chzhan Cyan yakij vidvidav susidnyu Baktriyu i Parfiyu razom z Sogdianoyu u 126 r do n e sklav pershij vidomij kitajskij opis regionu Chzhan Cyan harakterizuye materialnu kulturu Parfyanskogo carstva yak rozvinenu urbanistichnu spilnotu yaka zajmalas viroshuvannyam zernovih ta vinogradu stvorennyam sribnih monet ta virobiv zi shkiri Ze mli mizh richkami Sirdar ya ta Amudar ya poslidovno vhodili do skladu derzhavi Selevkidiv Greko baktrijskogo carstva Parfyanskoyi ta Kushanskoyi imperij do caryuvannya dinastiyi Sasanidiv Za chasiv Sasanidiv region Fararud pers فرارود stav znachimim kulturnim ta naukovim centrom za rahunok efektivnogo carskogo keruvannya i pributkiv yaki otrimuvalis zavdyaki torgivli na pivnichnij chastini Velikogo shovkovogo shlyahu Sasanidske pravlinnya na cih zemlyah bulo perervano vtorgnennyam eftalitiv u kinci V stolittya ta bulo vidnovleno v 565 roci Vodnochas utvoreno tyurkske namisnictvo v Toharistani na choli z yabgu rodu Afshina Podalshe poslablennya Sasanidskoyi Persiyi prizvelo do podilu perskoyi Transokisani na Buharsku derzhavu Sogd Usrushan Ferganu Arabska nazva Maverannahr arab ما وراء النهر ye kalkoyu z perskoyi i oznachaye zemlyu sho lezhit za richkoyu Amudar ya upershe vona z yavlyayetsya pislya zavojovnickih pohodiv VII VIII storich Spisok haniv MaverannahruMahmud Yalavach namisnik Maverannahru 1229 1238 1246 1248 Masud bek namisnik Maverannahru 1238 1289 namisnik Maverannahru 1289 1298 namisnik Maverannahru 1289 1303 namisnik Kashgaru i Hotanu 1303 1310 Timur volodar Maverannahru ta Samarkandu 1370 1405 han Samarkandu 1399 1401 Pir Muhammed emir Maverannahru ta Samarkandu 1405 1407 Halil Sultan kagan Maverannahru 1405 1409 Shahruh Mirza volodar Horasanu z 1397 roku vklyuchayuchi Mazenderan ta Sistan ta Maverannahru 1405 1447 Ulugbek volodar Tashkentu 1404 1405 Maverannahru 1409 1449 U 1447 1449 rokah kagan imperiyi Abd al Latif Mirza kagan Horasanu ta Maverannahru 1449 1450 Abdullah Mirza volodar Maverannahru 1450 1451 Sultan Abu Sayid volodar Maverannahru 1451 1469 Sultan Ahmed Mirza emir Maverannahru 1469 1494 Yadgar Muhammad Mirza emir Horasanu ta Maverannahru 5 lipnya 1470 21 serpnya 1470 Sultan Mahmud Mirza emir Maverannahru Samarkandu i Buhari 1494 1495 Sultan Bajsonkur Mirza emir Maverannahru 1495 1497 Zahireddin Muhammed Babur emir Maverannahru 1497 1498 pislya smerti Muhammeda Shejbani 1511 1512 emir Fergani 1494 1504 volodar Kandagaru 1504 1526 padishah Gazni 1507 1526 U 1526 zasnuvav imperiyi Velikih Mogoliv Sultan Ali Mirza emir Maverannahru 1498 1500 Div takozhChagatajskij ulus Dzhuchidi Timuridi Muhammed Shejbani Buharske hanstvo Hivinske hanstvoPrimitkiMaverannahr Ukrayinska radyanska enciklopediya u 12 t gol red M P Bazhan redkol O K Antonov ta in 2 ge vid K Golovna redakciya URE 1974 1985 Silk Road North China C Michael Hogan The Megalithic Portal ed A Burnham 2007 LiteraturaHistory of civilizations of Central Asia v 5 Development in contrast from the sixteenth to the mid nineteenth century v 5 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Maverannahr