Вселе́нський патріа́рх (грец. Οἰκουμενικός Πατριάρχης, трансліт. Oikoumenikós Patriárchis), також відомий як Патріа́рх Константино́польський (грец. Πατριάρχης Κωνσταντινουπόλεως) — титул предстоятеля Вселенського патріархату Константинополя.
Архиєпископ Константинополя - Нового Рима і Вселенський патріарх грец. Αὐτοῦ Θειοτάτη Παναγιότης, ὁ ᾿Αρχιεπίσκοπος Κωνσταντινουπόλεως, Νέας Ρώμης καὶ Οἰκουμενικὸς Πατριάρχης | |
---|---|
![]() | |
Стиль | Його Божественна Всесвятість |
Тип | архієпископ і патріарх |
Резиденція | Собор Святого Георгія |
Місце | Стамбул |
Призначає | Архиєрейський собор Після смерті попереднього Патріарха |
Термін каденції | довічно |
Створення | 33 |
Перший на посаді | Андрій |
Вебсайт | patriarchate.org |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0zTDBac1lXZGZiMlpmZEdobFgwZHlaV1ZyWDA5eWRHaHZaRzk0WDBOb2RYSmphQzV6ZG1jdk1qSXdjSGd0Um14aFoxOXZabDkwYUdWZlIzSmxaV3RmVDNKMGFHOWtiM2hmUTJoMWNtTm9Mbk4yWnk1d2JtYz0ucG5n.png)
Титул
- Його Божественна Всесвятість Архиєпископ Константинополя — Нового Риму і Вселенський Патріарх (грец. Η Αυτού Θειοτάτη Παναγιότης, ο Αρχιεπίσκοπος Κωνσταντινουπόλεως, Νέας Ρώμης και Οικουμενικός Πατριάρχης)
Канонічні права
IV Вселенський собор 28 правилом постановив надати рівні (в порівнянні з Римом) переваги в церковному адмініструванні «святішому престолу нового Рима», а на VI Вселенському соборі 36 правилом закріплено наступне: «нехай престіл Константинопольський має рівні переваги з престолом древнього Рима, і так, як цей, нехай звеличується у справах церковних, будучи другим після нього; після нього ж нехай рахується престіл великого міста Олександрії, потім престіл Антиохійський, а за ним престіл міста Єрусалима».
Номоканон священного Фотія (ІХ століття) визнає Константинополь як главу всіх Церков Сходу.
Як предстоятель усього православного сходу константинопольський патріарх насамперед мав право вищого церковного управління. На підставі практики цього права константинопольський патріарх брав участь у поставленні інших патріархів; також його кафедра була головною і він вирішував важливі справи християнського сходу. Стосовно цього його потрібно розуміти першим серед рівних, а його кафедра найголовніша серед інших. Виконує всі функції церковної влади в її найвищих і крайніх проявах, тобто є головним адміністратором, суддею і законодателем християнської церкви, тому до нього звертаються всі, хто шукає остаточного правосуддя, і при ньому отримували остаточне рішення інші питання адміністративного і законодавчого рівня. Є старшим ієрархом сходу і тільки в силу своєї кафедри і титулу він є вищий над всіма предстоятелями православних церков сходу за правами і привілеями церковної влади, які йому належать. Він один може мати вплив на володіння інших предстоятелів православних церков.
Вселенський Патріарх має особливі права і серед світської влади, тому що для світських правителів саме він був найвищим церковним правителем. Тільки він може приймати чужих кліриків і без відпускних грамот архієрея, який висвятив їх.
Константинопольський патріарх має право мати ставропігійні монастирі чи парафії на канонічних територіях інших православних церков. В таких монастирях підносилося ім'я не місцевого архієрея, але патріарха Константинополя. Також і керування ставропігійним монастирем — поставлення намісників та інші справи — здійснював вселенський патріарх через своїх єпископів — екзархів. В той час як інші патріархи могли мати ставропігії в межах лише власних канонічних територій, вселенський патріарх міг мати ставропігії по всьому сходу і в інших землях, які залежали від нього.
Також вселенський патріарх має право найвищого церковного суду або право приймати апеляції (Екклітон) від інших Патріарших Престолів Сходу. Вселенський патріарх був останньою інстанцією для православного сходу і над всіма церковними ієрархами сходу. Ця перевага була надана константинопольському патріарху ще у 451 на Халкидонському соборі — 28 правило, згідно з яким Престол Нового Рима має «рівні прерогативи» (привілеї) із престолом старого Риму. Саме про право апеляції і говориться в Правилах 9-у і 17-у того ж Вселенського собору. Константинопольському патріарху дозволено спостерігати і виправляти сумніви, які бувають в інших помісних церквах, і давати підсумкові судові рішення; також сам він поставлений посередником і «суддею покаяння і наверненню від гріхів і єресей».
Вселенський патріарх, будучи законним суддею, підлягає загальному суду предстоятелів інших помісних православних церков і є відповідальним за всі свої дії.
«Відповідно до вчення Церкви Христової, вираженого в рішеннях семи вселенських соборів, визнаних як православними, так і римо-католиками, Константинопольський престол — не просто одна з церковних областей, подібна іншим; він вважається невід'ємною частиною Православної Церкви, поширеної по цілому світові … Особливо важливо відзначити той факт, що тільки за ним одним визнається право приймати прохання зі скаргами єпископів, які вважають себе скривдженими помісними соборами. В цьому останньому сенсі патріарх Константинопольський постає перед православними всіх країн як верховний суддя».
Історичні прецеденти
У 394 р. в Константинополі судово розглядається скинення єпископа Востр Вагадія, що знаходиться в юрисдикції Антіохійського патріархату, в присутності патріархів Антіохійського та Єрусалимського. Прокл Константинопольський (434—466) виносить суд про канонічність обрання Олександра єпископом Андаради. Питання було винесене на суд Константинопольського трону самим Олександром.
Патріарх (1157—1170) скасовує скинення на Кіпрі єпископа Амафундського, який звернувся в Константинополь по апеляцію.
Патріарх Калліст 1-й (+1355) нагадує архиєпископу Тирновському про право Константинополя судити справи інших патріархатів.
У 1663 році московське духовенство зверталось до інших патріархів з питанням про право приймати апеляції і рішення щодо важливих питань в інших помісних Церквах Вселенським патріархом. Усі Патріархи одностайно відповіли, що лише Вселенський патріархат має це право, і тільки він. Зрештою, історія Церкви насичена випадками звернення до Вселенського патріархату з боку інших помісних Церков. У Православ'ї безперечним головою православної церкви є Ісус Христос. Також у православній церкві завжди присутня синодальна структура управління. На кожному синоді чи соборі завжди знайдеться той, хто його скликав і головує. Таким чином, за рішеннями Вселенських соборів на таких всеправославних соборах завжди головує Вселенський Патріарх.
Надання автокефалії
Константинопольський Патріарх надавав автокефалію багатьом церквам, які потім були внесені у диптих.
- Болгарська православна Церква (в 932, 1234 і 1946)
- Сербська православна Церкві (в 1218 і 1879)
- Російська православна Церква (1589 — визнання самопроголошеного патріархату й автокефалії)
- Румунська православна Церкві (1895)
- Польська православна церква (1925)
- Албанська православна Церкві (1937)
- Елладська православна церква (1950)
- Грузинська православна церква (1989)
- Православна церква Чеських земель і Словаччини (1998)
- Православна церква України (2019)
Історія титулу
За переказами, апостол Андрій у Константинополі вперше висвятив єпископа.
Титул виник у Візантійській імперії, після того як Константинополь закріпився як столиця.
Уперше титул «Вселенський» (грец. Οικουμενικός) з'являється у патріарха Акакія (472–489) одразу після Четвертого (Халкідонського) Вселенського Собору, правила 9, 17 і 28 якого проголосили загальноімперську юрисдикцію єпископа Нового Риму. Папським престолом Риму 28 Правило прийнято не було. Рим визнав за Константинополем друге місце лише після Флорентійської унії 1438–1445 років.
На Халкидонському соборі «вселенським» названий Лев Великий, але не отцями собору, а в скаргах олександрійців на Діоскора, поданих на ім'я Льва. Потім цей титул застосований до Іоана Каппадокійського, патріарха Константинопольського, в 518 і 519 рр., але становить вже щось зовсім звичайне. Мабуть, цей звичай встановився під час «акакіанської схизми». Цей же титул, присвоювали папам: Гормізду (514—523), Боніфатію II (530—532), Агапіту I (535—536), Феодору I (642—649), Мартіну I (649—655), Домну (676—678), Агафону (678—681), Льву II (682—683), Іоанну V (685—686) і Івану VI (701—705). Сенс цього титулу, звичайно, дуже широкий. Титул «вселенського патріарха», звичайно, не означає єпископства тільки над деякою частиною Всесвіту, тому що тоді б всі єпископи також могли називатися б вселенськими, але над «вселенною». Вселенський єпископ — той, який стоїть в центрі. Візантійські імператори титулувалися δεσπόται της οικουμένης. Це означало владика Всесвіту, але зрозуміло що під Всесвітом була якась певна обмежена територія. За аналогією з цим з'явився і титул «Вселенський патріарх». Тому, коли в Римі дізналися про такий титул, яким став величний Константинопольський патріарх, то почалися невдоволення. Як ми бачимо, цей термін почав вживатися щодо певної місцевості. Хоч він і надавав власнику більше прав, але все ж таки він стосувався лише тої території, на якій були заселені люди.
Патріархи
Найпершим єпископом Візантійським вважається апостол Андрій. З 325 року титул називався архиєпископ Константинопольський. З 451 — Константинопольський патріарх.
Сучасний період
- 14 квітня 1897 — 9 квітня 1901 Костянтин V
- 7 червня 1901 — 26 листопада 1912 Іоаким III (вдруге)
- 10 лютого 1913 — 25 жовтня 1918 Герман V
- 25 жовтня 1918 — 19 березня 1921 (місцеблюститель)
- 19 березня — 8 грудня 1921 (місцеблюститель)
- 8 грудня 1921 — 20 вересня 1923 Мелетій IV
- 6 грудня 1923 — 17 листопада 1924 Григорій VII
- 17 грудня 1924 — 22 травня 1925 Константин VII
- 13 липня 1925 — 29 вересня 1929 Василій III
- 7 жовтня 1929 — 29 грудня 1935 Фотій II
- 18 січня 1936 — 14 лютого 1946 Веніямин I
- 20 лютого 1946 — 18 жовтня 1948 Максим V
- 1 листопада 1948 — 7 липня 1972 Афінагор I
- 16 липня 1972 — 2 жовтня 1991 Димитрій I
- з 22 жовтня 1991 Варфоломій I
Вселенські патріархи в Україні
Єремія II Транос (1530—1595) — патріарх у 1572–1579, 1580–1584, 1589–1595). Протягом 1587–1589 років двічі відвідав Україну. Перебуваючи на українських землях, провів ряд реформ: надав широкі права братствам, а Львівському Успенському братству надав право ставропігії (грудень 1586); зобов'язав митрополитів щорічно скликати церковні собори; призначив київським митрополитом М. Рогозу та патріаршим екзархом луцького єпископа К. Терлецького.
У 1589 здійснив подорож до Москви за «милостинею». Дізнавшись про плани царя установити патріаршество, він спершу захотів сам стати московським патріархом; але Борис Годунов запропонував йому у такому разі жити не в багатій Москві, а в провінційному у той час Володимирі. Тоді Єремія поставив, за вказівкою Бориса, першого «Патріарха Московського і всієї Русі» Іова.
Кирило Лукаріс (1572—1637) — перебував в Україні ще до обрання Патріархом. 1596 року був направлений Олександрійським патріархом Мелентієм Пігасом для участі в Берестейському соборі. Деякий час викладав в Острозькій академії.
Афанасій (Петеларій), (1597—1654), патріарх у 1634 та 1652, Царгородський святитель, Лубенський чудотворець.
8 жовтня 1652 року назавжди покинув Константинополь, відвідав молдавського господаря Василя Лупу, гетьмана Богдана Хмельницького в Чигирині; 22 квітня 1653 року був прийнятий в Москві царем Олексієм Михайловичем.
Умовив царя в союзі з Україною (Запорізьким військом) та Молдовою розпочати війну з турками, після розгрому яких цар повинен був зайняти престол ромейських імператорів, а Московський Патріарх — уселенську кафедру. В кінці грудня 1653 року виїхав з Москви до Молдавії, щоб прибути в Миколаївський монастир в Галаці. По дорозі гостив у Богдана Хмельницького.
У лютому 1654 року залишився в Мгарському монастирі (Лубенський район, Полтавська область), занедужав і в середу на седмиці Фоминій, 5 квітня, помер. Був похований возсідаючим на троні під амвоном Преображенського храму Мгарського монастиря.
Зараз нетлінні мощі святого Афанасія зберігаються в Благовіщенському соборі м. Харкова.
Серафим II (Анін) (патріарх у 1757—1761), похований у Мгарському монастирі (Полтавська область).
Серафим був обраний патріархом у 1757 році. Після позбавлення патріаршого престолу перебував на Афоні, а з 1776 року — в Російській імперії.
Димитрій I (у миру Дімітріос Пападопулос (1914—1991) був 268-мим Вселенським Патріархом Константинополя з 16 липня 1972 до смерті 2 жовтня 1991.
Провів переговори з папою римським Іваном Павлом II у Стамбулі 30 листопада 1979 р., а потім у Ватикані 7 грудня 1987 р.
У 1987 році, на порозі ювілею 1000-ліття Хрещення Pyci, на запрошення Московської патріархії прибув з візитом до СРСР. 24 серпня прибув з Ленінграда до Львова. Високого гостя супроводжували архіпастирі Руської православної церкви: Володимир, архиєпископ Псковський і Порховський та Макарій, архиєпископ Івано-Франківський і Коломийський.
В аеропорту Патріарха зустрічали високопреосвященний Філарет, митрополит Київський і Галицький, Патріарший Екзарх всієї України; високопреосвященний Никодим, митрополит Львівський і Тернопільський, намісник Почаївської лаври архімандрит Марк. В цей же день Константинопольський Патріарх Димитрій I відвідав Львівський кафедральний собор.
25 серпня Святіший Патріарх і його супутники відвідали Свято-Успенську Почаївську лавру. Після поклоніння святиням Почаївської Лаври Патріарх Димитрій I i його супутники вирушили до Львова. По дорозі вони відвідали Петропавлівську церкву села Йосипівка Буського району.
У Львові Святіший Патріарх і його супутники відвідали Успенську церкву, в якій 400 років тому (1587) був Константинопольський Патріарх Ієремія II. 26 серпня відбув зі Львова до Тбілісі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlZpTDFkdmNtdHBibWRmZG1semFYUmZiMlpmZEdobFgxQnlaWE5wWkdWdWRGOXZabDlWYTNKaGFXNWxYMUJsZEhKdlgxQnZjbTl6YUdWdWEyOWZkRzlmZEdobFgxUjFjbXRwYzJoZlVtVndkV0pzYVdOZkpUSTRNakF4T1Mwd01TMHdOU1V5T1Y4ek1TNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RWMjl5YTJsdVoxOTJhWE5wZEY5dlpsOTBhR1ZmVUhKbGMybGtaVzUwWDI5bVgxVnJjbUZwYm1WZlVHVjBjbTlmVUc5eWIzTm9aVzVyYjE5MGIxOTBhR1ZmVkhWeWEybHphRjlTWlhCMVlteHBZMThsTWpneU1ERTVMVEF4TFRBMUpUSTVYek14TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Варфоломій I (Дімітріос Архонтоніс, нар. 2 листопада 1940), з 1991 Константинопольській патріарх, архиєпископ Константинополя — Нового Риму.
Вперше відвідав Україну 24 вересня 1997 року. Це сталося в Одесі. До місцевого порту увійшло грецьке судно «Елеферіос Венізелос», на борту якого знаходилися Вселенський Патріарх і учасники симпозіуму «Екологія, релігія і довкілля». Гостей тоді зустріли предстоятель УПЦ МП митрополит Володимир (Сабодан), митрополит Одеський і Ізмаїльський Агафангел, мер Одеси Едуард Гурвіц. З морського вокзалу високий гість і особи, що супроводжували його, попрямували до Свято-Успенського чоловічого монастиря. Біля святих воріт Вселенського патріарха зустрічав патріарх московський Алексій ІІ. Ввечері Святійші Патріархи, представники церков і конфесій відвідали Одеську духовну семінарію.
Другий візит відбувся до Києва, з нагоди святкування 1020-ї річниці хрещення Київської Русі, 25—27 липня 2008 року. Вселенського патріарха в аеропорту «Бориспіль» зустріли президент України Віктор Ющенко і очільник Української православної церкви (Московського патріархату) митрополит Володимир (Сабодан). Відвідавши Києво-Печерську лавру, в Софії Київській патріарх Варфоломій освятив відновлені Царські врата і благословив встановлення нових дзвонів. На Софійській площі виголосив промову для вірних. В суботу (26 липня) зустрівся з московським патріархом Алексієм II. 27 липня, в рамках урочистостей з нагоди 1020-ї річниці хрещення Київської Русі пройшла божественна літургія біля пам'ятника князеві Володимирові-Хрестителю на Володимирській гірці у Києві, яку провів за участі патріарха московського Алексія II, митрополита Володимира, глави делегації Грецької православної церкви Архиєпископа Атенського та всієї Греції Ієроніма II, глави делегації Албанської православної церкви Архиєпископа Тиранського та всієї Албанії Анастасіоса, а також представників зарубіжних делегацій та Помісних православних церков.
Через 3 тижні після проведення Об'єднавчого собору українських православних церков, 5 січня 2019 року Варфоломій підписав Томос, що надавав Православній церкві України автокефалію, а 6 січня урочисто вручив Томос предстоятелю ПЦУ — митрополиту Епіфанію.
У 2021 році відбувся візит Вселенського Патріарха Варфоломія до України з нагоди святкування 30-ї річниці незалежності України. Він тривав із 20–24 серпня 2021 року на запрошення Президента України Володимира Зеленського і предстоятеля Православної церкви України (ПЦУ) митрополита Епіфанія.
- З президентом України Петром Порошенко, 3 листопада 2018
- Підписання томосу для ПЦУ. Ліворуч стоїть очільник ПЦУ — митрополит Епіфаній, 2019
- Томос про автокефалію ПЦУ
- Томос про надання автокефалії Православній церкві України
- Передає томос митрополиту Епіфанію, 6 січня 2019
- Різдвяна літургія, на якій був презентований томос про автокефалію ПЦУ
- Томос про автокефалію ПЦУ, 7 січня 2019 року
- Трансляція різдвяної літургії в Софії Київській на Софійській площі, 7 січня 2019 року
- Черга вірян, охочих оглянути томос про автокефалію ПЦУ
- Варфоломій і предстоятель Православної церкви України Епіфаній (2021)
Див. також
Примітки
- Книга правил святих апостолів, Вселенських і Помісних соборів, і святих отців | «Наша Парафія» (укр.). Процитовано 7 вересня 2019.
- Ρ.Π. A’, 42
- Т. В. Барсов «Константинопольский патриарх и его власть над русской церковью»
- Алфавитная Синтагма, Буква 16 - читать, скачать - Матфей Властарь. azbyka.ru (рос.). Процитовано 7 вересня 2019.
- Обращение к Президенту Лозаннской конференции // Церковные ведомости. 1923. № 1–2. С. 1–2.Цит.по М. В. Шкаровский. "Константинопольский Патриархат и Русская Православная Церковь в первой половине XX века — Москва; 2014 стр. 25
- V.Grumel, Les Regestes des Actes du Patriarchat de Constantinople, Vol. I, Fasc. I. Paris 1972, N. 10.
- V. Grumel, Les Regestes, N. 88.
- V. Grumel, Les Regestes, N. 1097.
- F. Miklosich — I. Müller, Acta et diplomata Graeca medii aevi sacra et profana, Tom. I, Vienne 1860, 438.
- Anastasiadis, Fr Romanos (Τρίτη, 17 Δεκεμβρίου 2019). Ρωμαλέω Φρονήματι...: ΑΠΛΕΣ ΣΚΕΨΕΙΣ – ΑΠΑΝΤΗΣΕΙΣ ΑΠΟ ΕΝΑΝ ΑΓΙΟΡΕΙΤΗ ΓΙΑ ΤΟ ΟΥΚΡΑΝΙΚΟ. Ρωμαλέω Φρονήματι... Процитовано 20 грудня 2019.
- АВТОКЕФАЛИЯ. www.pravenc.ru. Процитовано 29 грудня 2019.
Джерела
- Офіційний сайт Константинопольського Патріархату
- Геннадия Христокин. Служение Константинопольского Патриарха в православном мире
- Яроцький П. Л. Константинопольський патріархат // Енциклопедія історії України: у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наук. думка, 2009. — Т. 5 : Кон — Кю. — С. 46. — .
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Патріарх Константинопольський
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Vsele nskij patria rh grec Oἰkoymenikos Patriarxhs translit Oikoumenikos Patriarchis takozh vidomij yak Patria rh Konstantino polskij grec Patriarxhs Kwnstantinoypolews titul predstoyatelya Vselenskogo patriarhatu Konstantinopolya Arhiyepiskop Konstantinopolya Novogo Rima i Vselenskij patriarh grec Aὐtoῦ 8eiotath Panagioths ὁ Arxiepiskopos Kwnstantinoypolews Neas Rwmhs kaὶ Oἰkoymenikὸs PatriarxhsPosadu obijmaye Varfolomij I vid 2 listopada 1991StilJogo Bozhestvenna VsesvyatistTiparhiyepiskop i patriarhRezidenciyaSobor Svyatogo GeorgiyaMisceStambulPriznachayeArhiyerejskij sobor Pislya smerti poperednogo PatriarhaTermin kadenciyidovichnoStvorennya33Pershij na posadiAndrijVebsajtpatriarchate orgPrapor Greckoyi pravoslavnoyi cerkviTitulJogo Bozhestvenna Vsesvyatist Arhiyepiskop Konstantinopolya Novogo Rimu i Vselenskij Patriarh grec H Aytoy 8eiotath Panagioths o Arxiepiskopos Kwnstantinoypolews Neas Rwmhs kai Oikoymenikos Patriarxhs Kanonichni pravaIV Vselenskij sobor 28 pravilom postanoviv nadati rivni v porivnyanni z Rimom perevagi v cerkovnomu administruvanni svyatishomu prestolu novogo Rima a na VI Vselenskomu sobori 36 pravilom zakripleno nastupne nehaj prestil Konstantinopolskij maye rivni perevagi z prestolom drevnogo Rima i tak yak cej nehaj zvelichuyetsya u spravah cerkovnih buduchi drugim pislya nogo pislya nogo zh nehaj rahuyetsya prestil velikogo mista Oleksandriyi potim prestil Antiohijskij a za nim prestil mista Yerusalima Nomokanon svyashennogo Fotiya IH stolittya viznaye Konstantinopol yak glavu vsih Cerkov Shodu Yak predstoyatel usogo pravoslavnogo shodu konstantinopolskij patriarh nasampered mav pravo vishogo cerkovnogo upravlinnya Na pidstavi praktiki cogo prava konstantinopolskij patriarh brav uchast u postavlenni inshih patriarhiv takozh jogo kafedra bula golovnoyu i vin virishuvav vazhlivi spravi hristiyanskogo shodu Stosovno cogo jogo potribno rozumiti pershim sered rivnih a jogo kafedra najgolovnisha sered inshih Vikonuye vsi funkciyi cerkovnoyi vladi v yiyi najvishih i krajnih proyavah tobto ye golovnim administratorom suddeyu i zakonodatelem hristiyanskoyi cerkvi tomu do nogo zvertayutsya vsi hto shukaye ostatochnogo pravosuddya i pri nomu otrimuvali ostatochne rishennya inshi pitannya administrativnogo i zakonodavchogo rivnya Ye starshim iyerarhom shodu i tilki v silu svoyeyi kafedri i titulu vin ye vishij nad vsima predstoyatelyami pravoslavnih cerkov shodu za pravami i privileyami cerkovnoyi vladi yaki jomu nalezhat Vin odin mozhe mati vpliv na volodinnya inshih predstoyateliv pravoslavnih cerkov Vselenskij Patriarh maye osoblivi prava i sered svitskoyi vladi tomu sho dlya svitskih praviteliv same vin buv najvishim cerkovnim pravitelem Tilki vin mozhe prijmati chuzhih klirikiv i bez vidpusknih gramot arhiyereya yakij visvyativ yih Konstantinopolskij patriarh maye pravo mati stavropigijni monastiri chi parafiyi na kanonichnih teritoriyah inshih pravoslavnih cerkov V takih monastiryah pidnosilosya im ya ne miscevogo arhiyereya ale patriarha Konstantinopolya Takozh i keruvannya stavropigijnim monastirem postavlennya namisnikiv ta inshi spravi zdijsnyuvav vselenskij patriarh cherez svoyih yepiskopiv ekzarhiv V toj chas yak inshi patriarhi mogli mati stavropigiyi v mezhah lishe vlasnih kanonichnih teritorij vselenskij patriarh mig mati stavropigiyi po vsomu shodu i v inshih zemlyah yaki zalezhali vid nogo Takozh vselenskij patriarh maye pravo najvishogo cerkovnogo sudu abo pravo prijmati apelyaciyi Ekkliton vid inshih Patriarshih Prestoliv Shodu Vselenskij patriarh buv ostannoyu instanciyeyu dlya pravoslavnogo shodu i nad vsima cerkovnimi iyerarhami shodu Cya perevaga bula nadana konstantinopolskomu patriarhu she u 451 na Halkidonskomu sobori 28 pravilo zgidno z yakim Prestol Novogo Rima maye rivni prerogativi privileyi iz prestolom starogo Rimu Same pro pravo apelyaciyi i govoritsya v Pravilah 9 u i 17 u togo zh Vselenskogo soboru Konstantinopolskomu patriarhu dozvoleno sposterigati i vipravlyati sumnivi yaki buvayut v inshih pomisnih cerkvah i davati pidsumkovi sudovi rishennya takozh sam vin postavlenij poserednikom i suddeyu pokayannya i navernennyu vid grihiv i yeresej Vselenskij patriarh buduchi zakonnim suddeyu pidlyagaye zagalnomu sudu predstoyateliv inshih pomisnih pravoslavnih cerkov i ye vidpovidalnim za vsi svoyi diyi Vidpovidno do vchennya Cerkvi Hristovoyi virazhenogo v rishennyah semi vselenskih soboriv viznanih yak pravoslavnimi tak i rimo katolikami Konstantinopolskij prestol ne prosto odna z cerkovnih oblastej podibna inshim vin vvazhayetsya nevid yemnoyu chastinoyu Pravoslavnoyi Cerkvi poshirenoyi po cilomu svitovi Osoblivo vazhlivo vidznachiti toj fakt sho tilki za nim odnim viznayetsya pravo prijmati prohannya zi skargami yepiskopiv yaki vvazhayut sebe skrivdzhenimi pomisnimi soborami V comu ostannomu sensi patriarh Konstantinopolskij postaye pered pravoslavnimi vsih krayin yak verhovnij suddya Istorichni precedenti U 394 r v Konstantinopoli sudovo rozglyadayetsya skinennya yepiskopa Vostr Vagadiya sho znahoditsya v yurisdikciyi Antiohijskogo patriarhatu v prisutnosti patriarhiv Antiohijskogo ta Yerusalimskogo Prokl Konstantinopolskij 434 466 vinosit sud pro kanonichnist obrannya Oleksandra yepiskopom Andaradi Pitannya bulo vinesene na sud Konstantinopolskogo tronu samim Oleksandrom Patriarh 1157 1170 skasovuye skinennya na Kipri yepiskopa Amafundskogo yakij zvernuvsya v Konstantinopol po apelyaciyu Patriarh Kallist 1 j 1355 nagaduye arhiyepiskopu Tirnovskomu pro pravo Konstantinopolya suditi spravi inshih patriarhativ U 1663 roci moskovske duhovenstvo zvertalos do inshih patriarhiv z pitannyam pro pravo prijmati apelyaciyi i rishennya shodo vazhlivih pitan v inshih pomisnih Cerkvah Vselenskim patriarhom Usi Patriarhi odnostajno vidpovili sho lishe Vselenskij patriarhat maye ce pravo i tilki vin Zreshtoyu istoriya Cerkvi nasichena vipadkami zvernennya do Vselenskogo patriarhatu z boku inshih pomisnih Cerkov U Pravoslav yi bezperechnim golovoyu pravoslavnoyi cerkvi ye Isus Hristos Takozh u pravoslavnij cerkvi zavzhdi prisutnya sinodalna struktura upravlinnya Na kozhnomu sinodi chi sobori zavzhdi znajdetsya toj hto jogo sklikav i golovuye Takim chinom za rishennyami Vselenskih soboriv na takih vsepravoslavnih soborah zavzhdi golovuye Vselenskij Patriarh Nadannya avtokefaliyi Konstantinopolskij Patriarh nadavav avtokefaliyu bagatom cerkvam yaki potim buli vneseni u diptih Bolgarska pravoslavna Cerkva v 932 1234 i 1946 Serbska pravoslavna Cerkvi v 1218 i 1879 Rosijska pravoslavna Cerkva 1589 viznannya samoprogoloshenogo patriarhatu j avtokefaliyi Rumunska pravoslavna Cerkvi 1895 Polska pravoslavna cerkva 1925 Albanska pravoslavna Cerkvi 1937 Elladska pravoslavna cerkva 1950 Gruzinska pravoslavna cerkva 1989 Pravoslavna cerkva Cheskih zemel i Slovachchini 1998 Pravoslavna cerkva Ukrayini 2019 Istoriya tituluDokladnishe Konstantinopolska pravoslavna cerkva Za perekazami apostol Andrij u Konstantinopoli vpershe visvyativ yepiskopa Titul vinik u Vizantijskij imperiyi pislya togo yak Konstantinopol zakripivsya yak stolicya Upershe titul Vselenskij grec Oikoymenikos z yavlyayetsya u patriarha Akakiya 472 489 odrazu pislya Chetvertogo Halkidonskogo Vselenskogo Soboru pravila 9 17 i 28 yakogo progolosili zagalnoimpersku yurisdikciyu yepiskopa Novogo Rimu Papskim prestolom Rimu 28 Pravilo prijnyato ne bulo Rim viznav za Konstantinopolem druge misce lishe pislya Florentijskoyi uniyi 1438 1445 rokiv Na Halkidonskomu sobori vselenskim nazvanij Lev Velikij ale ne otcyami soboru a v skargah oleksandrijciv na Dioskora podanih na im ya Lva Potim cej titul zastosovanij do Ioana Kappadokijskogo patriarha Konstantinopolskogo v 518 i 519 rr ale stanovit vzhe shos zovsim zvichajne Mabut cej zvichaj vstanovivsya pid chas akakianskoyi shizmi Cej zhe titul prisvoyuvali papam Gormizdu 514 523 Bonifatiyu II 530 532 Agapitu I 535 536 Feodoru I 642 649 Martinu I 649 655 Domnu 676 678 Agafonu 678 681 Lvu II 682 683 Ioannu V 685 686 i Ivanu VI 701 705 Sens cogo titulu zvichajno duzhe shirokij Titul vselenskogo patriarha zvichajno ne oznachaye yepiskopstva tilki nad deyakoyu chastinoyu Vsesvitu tomu sho todi b vsi yepiskopi takozh mogli nazivatisya b vselenskimi ale nad vselennoyu Vselenskij yepiskop toj yakij stoyit v centri Vizantijski imperatori tituluvalisya despotai ths oikoymenhs Ce oznachalo vladika Vsesvitu ale zrozumilo sho pid Vsesvitom bula yakas pevna obmezhena teritoriya Za analogiyeyu z cim z yavivsya i titul Vselenskij patriarh Tomu koli v Rimi diznalisya pro takij titul yakim stav velichnij Konstantinopolskij patriarh to pochalisya nevdovolennya Yak mi bachimo cej termin pochav vzhivatisya shodo pevnoyi miscevosti Hoch vin i nadavav vlasniku bilshe prav ale vse zh taki vin stosuvavsya lishe toyi teritoriyi na yakij buli zaseleni lyudi PatriarhiDokladnishe Spisok Konstantinopolskih patriarhiv Najpershim yepiskopom Vizantijskim vvazhayetsya apostol Andrij Z 325 roku titul nazivavsya arhiyepiskop Konstantinopolskij Z 451 Konstantinopolskij patriarh Suchasnij period 14 kvitnya 1897 9 kvitnya 1901 Kostyantin V 7 chervnya 1901 26 listopada 1912 Ioakim III vdruge 10 lyutogo 1913 25 zhovtnya 1918 German V 25 zhovtnya 1918 19 bereznya 1921 misceblyustitel 19 bereznya 8 grudnya 1921 misceblyustitel 8 grudnya 1921 20 veresnya 1923 Meletij IV 6 grudnya 1923 17 listopada 1924 Grigorij VII 17 grudnya 1924 22 travnya 1925 Konstantin VII 13 lipnya 1925 29 veresnya 1929 Vasilij III 7 zhovtnya 1929 29 grudnya 1935 Fotij II 18 sichnya 1936 14 lyutogo 1946 Veniyamin I 20 lyutogo 1946 18 zhovtnya 1948 Maksim V 1 listopada 1948 7 lipnya 1972 Afinagor I 16 lipnya 1972 2 zhovtnya 1991 Dimitrij I z 22 zhovtnya 1991 Varfolomij IVselenski patriarhi v UkrayiniYeremiya II Tranos 1530 1595 patriarh u 1572 1579 1580 1584 1589 1595 Protyagom 1587 1589 rokiv dvichi vidvidav Ukrayinu Perebuvayuchi na ukrayinskih zemlyah proviv ryad reform nadav shiroki prava bratstvam a Lvivskomu Uspenskomu bratstvu nadav pravo stavropigiyi gruden 1586 zobov yazav mitropolitiv shorichno sklikati cerkovni sobori priznachiv kiyivskim mitropolitom M Rogozu ta patriarshim ekzarhom luckogo yepiskopa K Terleckogo U 1589 zdijsniv podorozh do Moskvi za milostineyu Diznavshis pro plani carya ustanoviti patriarshestvo vin spershu zahotiv sam stati moskovskim patriarhom ale Boris Godunov zaproponuvav jomu u takomu razi zhiti ne v bagatij Moskvi a v provincijnomu u toj chas Volodimiri Todi Yeremiya postaviv za vkazivkoyu Borisa pershogo Patriarha Moskovskogo i vsiyeyi Rusi Iova Kirilo Lukaris 1572 1637 perebuvav v Ukrayini she do obrannya Patriarhom 1596 roku buv napravlenij Oleksandrijskim patriarhom Melentiyem Pigasom dlya uchasti v Berestejskomu sobori Deyakij chas vikladav v Ostrozkij akademiyi Afanasij Petelarij 1597 1654 patriarh u 1634 ta 1652 Cargorodskij svyatitel Lubenskij chudotvorec 8 zhovtnya 1652 roku nazavzhdi pokinuv Konstantinopol vidvidav moldavskogo gospodarya Vasilya Lupu getmana Bogdana Hmelnickogo v Chigirini 22 kvitnya 1653 roku buv prijnyatij v Moskvi carem Oleksiyem Mihajlovichem Umoviv carya v soyuzi z Ukrayinoyu Zaporizkim vijskom ta Moldovoyu rozpochati vijnu z turkami pislya rozgromu yakih car povinen buv zajnyati prestol romejskih imperatoriv a Moskovskij Patriarh uselensku kafedru V kinci grudnya 1653 roku viyihav z Moskvi do Moldaviyi shob pributi v Mikolayivskij monastir v Galaci Po dorozi gostiv u Bogdana Hmelnickogo U lyutomu 1654 roku zalishivsya v Mgarskomu monastiri Lubenskij rajon Poltavska oblast zaneduzhav i v seredu na sedmici Fominij 5 kvitnya pomer Buv pohovanij vozsidayuchim na troni pid amvonom Preobrazhenskogo hramu Mgarskogo monastirya Zaraz netlinni moshi svyatogo Afanasiya zberigayutsya v Blagovishenskomu sobori m Harkova Serafim II Anin patriarh u 1757 1761 pohovanij u Mgarskomu monastiri Poltavska oblast Serafim buv obranij patriarhom u 1757 roci Pislya pozbavlennya patriarshogo prestolu perebuvav na Afoni a z 1776 roku v Rosijskij imperiyi Dimitrij I u miru Dimitrios Papadopulos 1914 1991 buv 268 mim Vselenskim Patriarhom Konstantinopolya z 16 lipnya 1972 do smerti 2 zhovtnya 1991 Proviv peregovori z papoyu rimskim Ivanom Pavlom II u Stambuli 30 listopada 1979 r a potim u Vatikani 7 grudnya 1987 r U 1987 roci na porozi yuvileyu 1000 littya Hreshennya Pyci na zaproshennya Moskovskoyi patriarhiyi pribuv z vizitom do SRSR 24 serpnya pribuv z Leningrada do Lvova Visokogo gostya suprovodzhuvali arhipastiri Ruskoyi pravoslavnoyi cerkvi Volodimir arhiyepiskop Pskovskij i Porhovskij ta Makarij arhiyepiskop Ivano Frankivskij i Kolomijskij V aeroportu Patriarha zustrichali visokopreosvyashennij Filaret mitropolit Kiyivskij i Galickij Patriarshij Ekzarh vsiyeyi Ukrayini visokopreosvyashennij Nikodim mitropolit Lvivskij i Ternopilskij namisnik Pochayivskoyi lavri arhimandrit Mark V cej zhe den Konstantinopolskij Patriarh Dimitrij I vidvidav Lvivskij kafedralnij sobor 25 serpnya Svyatishij Patriarh i jogo suputniki vidvidali Svyato Uspensku Pochayivsku lavru Pislya pokloninnya svyatinyam Pochayivskoyi Lavri Patriarh Dimitrij I i jogo suputniki virushili do Lvova Po dorozi voni vidvidali Petropavlivsku cerkvu sela Josipivka Buskogo rajonu U Lvovi Svyatishij Patriarh i jogo suputniki vidvidali Uspensku cerkvu v yakij 400 rokiv tomu 1587 buv Konstantinopolskij Patriarh Iyeremiya II 26 serpnya vidbuv zi Lvova do Tbilisi Tomos pro nadannya avtokefaliyi Pravoslavnij cerkvi Ukrayini Varfolomij I Dimitrios Arhontonis nar 2 listopada 1940 z 1991 Konstantinopolskij patriarh arhiyepiskop Konstantinopolya Novogo Rimu Div takozh Vizit Vselenskogo Patriarha Varfolomiya do Ukrayini 2021 Vpershe vidvidav Ukrayinu 24 veresnya 1997 roku Ce stalosya v Odesi Do miscevogo portu uvijshlo grecke sudno Eleferios Venizelos na bortu yakogo znahodilisya Vselenskij Patriarh i uchasniki simpoziumu Ekologiya religiya i dovkillya Gostej todi zustrili predstoyatel UPC MP mitropolit Volodimir Sabodan mitropolit Odeskij i Izmayilskij Agafangel mer Odesi Eduard Gurvic Z morskogo vokzalu visokij gist i osobi sho suprovodzhuvali jogo popryamuvali do Svyato Uspenskogo cholovichogo monastirya Bilya svyatih vorit Vselenskogo patriarha zustrichav patriarh moskovskij Aleksij II Vvecheri Svyatijshi Patriarhi predstavniki cerkov i konfesij vidvidali Odesku duhovnu seminariyu Drugij vizit vidbuvsya do Kiyeva z nagodi svyatkuvannya 1020 yi richnici hreshennya Kiyivskoyi Rusi 25 27 lipnya 2008 roku Vselenskogo patriarha v aeroportu Borispil zustrili prezident Ukrayini Viktor Yushenko i ochilnik Ukrayinskoyi pravoslavnoyi cerkvi Moskovskogo patriarhatu mitropolit Volodimir Sabodan Vidvidavshi Kiyevo Pechersku lavru v Sofiyi Kiyivskij patriarh Varfolomij osvyativ vidnovleni Carski vrata i blagosloviv vstanovlennya novih dzvoniv Na Sofijskij ploshi vigolosiv promovu dlya virnih V subotu 26 lipnya zustrivsya z moskovskim patriarhom Aleksiyem II 27 lipnya v ramkah urochistostej z nagodi 1020 yi richnici hreshennya Kiyivskoyi Rusi projshla bozhestvenna liturgiya bilya pam yatnika knyazevi Volodimirovi Hrestitelyu na Volodimirskij girci u Kiyevi yaku proviv za uchasti patriarha moskovskogo Aleksiya II mitropolita Volodimira glavi delegaciyi Greckoyi pravoslavnoyi cerkvi Arhiyepiskopa Atenskogo ta vsiyeyi Greciyi Iyeronima II glavi delegaciyi Albanskoyi pravoslavnoyi cerkvi Arhiyepiskopa Tiranskogo ta vsiyeyi Albaniyi Anastasiosa a takozh predstavnikiv zarubizhnih delegacij ta Pomisnih pravoslavnih cerkov Cherez 3 tizhni pislya provedennya Ob yednavchogo soboru ukrayinskih pravoslavnih cerkov 5 sichnya 2019 roku Varfolomij pidpisav Tomos sho nadavav Pravoslavnij cerkvi Ukrayini avtokefaliyu a 6 sichnya urochisto vruchiv Tomos predstoyatelyu PCU mitropolitu Epifaniyu U 2021 roci vidbuvsya vizit Vselenskogo Patriarha Varfolomiya do Ukrayini z nagodi svyatkuvannya 30 yi richnici nezalezhnosti Ukrayini Vin trivav iz 20 24 serpnya 2021 roku na zaproshennya Prezidenta Ukrayini Volodimira Zelenskogo i predstoyatelya Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini PCU mitropolita Epifaniya Z prezidentom Ukrayini Petrom Poroshenko 3 listopada 2018 Pidpisannya tomosu dlya PCU Livoruch stoyit ochilnik PCU mitropolit Epifanij 2019 Tomos pro avtokefaliyu PCU Tomos pro nadannya avtokefaliyi Pravoslavnij cerkvi Ukrayini Peredaye tomos mitropolitu Epifaniyu 6 sichnya 2019 Rizdvyana liturgiya na yakij buv prezentovanij tomos pro avtokefaliyu PCU Tomos pro avtokefaliyu PCU 7 sichnya 2019 roku Translyaciya rizdvyanoyi liturgiyi v Sofiyi Kiyivskij na Sofijskij ploshi 7 sichnya 2019 roku Cherga viryan ohochih oglyanuti tomos pro avtokefaliyu PCU Varfolomij i predstoyatel Pravoslavnoyi cerkvi Ukrayini Epifanij 2021 Div takozhStavropigiya Vselenskogo patriarha v Kiyevi Spisok Konstantinopolskih patriarhiv Papa Rimskij Nadannya avtokefaliyi pravoslavnij cerkvi Ukrayini Vizit Vselenskogo Patriarha Varfolomiya do Ukrayini 2021 PrimitkiKniga pravil svyatih apostoliv Vselenskih i Pomisnih soboriv i svyatih otciv Nasha Parafiya ukr Procitovano 7 veresnya 2019 R P A 42 T V Barsov Konstantinopolskij patriarh i ego vlast nad russkoj cerkovyu Alfavitnaya Sintagma Bukva 16 chitat skachat Matfej Vlastar azbyka ru ros Procitovano 7 veresnya 2019 Obrashenie k Prezidentu Lozannskoj konferencii Cerkovnye vedomosti 1923 1 2 S 1 2 Cit po M V Shkarovskij Konstantinopolskij Patriarhat i Russkaya Pravoslavnaya Cerkov v pervoj polovine XX veka Moskva 2014 str 25 V Grumel Les Regestes des Actes du Patriarchat de Constantinople Vol I Fasc I Paris 1972 N 10 V Grumel Les Regestes N 88 V Grumel Les Regestes N 1097 F Miklosich I Muller Acta et diplomata Graeca medii aevi sacra et profana Tom I Vienne 1860 438 Anastasiadis Fr Romanos Trith 17 Dekembrioy 2019 Rwmalew Fronhmati APLES SKEPSEIS APANTHSEIS APO ENAN AGIOREITH GIA TO OYKRANIKO Rwmalew Fronhmati Procitovano 20 grudnya 2019 AVTOKEFALIYa www pravenc ru Procitovano 29 grudnya 2019 DzherelaOficijnij sajt Konstantinopolskogo Patriarhatu Gennadiya Hristokin Sluzhenie Konstantinopolskogo Patriarha v pravoslavnom mire Yarockij P L Konstantinopolskij patriarhat Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Nauk dumka 2009 T 5 Kon Kyu S 46 ISBN 978 966 00 0855 4 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Patriarh Konstantinopolskij