Жан Бодріяр | ||||
---|---|---|---|---|
фр. Jean Baudrillard | ||||
Західна філософія | ||||
![]() Жан Бодріяр (2004) | ||||
Народження | 27 липня 1929 Реймс | |||
Смерть | 6 березня 2007 (77 років) Париж | |||
Поховання | цвинтар Монпарнас | |||
Громадянство (підданство) | ![]() | |||
Знання мов | ||||
Діяльність | ||||
Викладав | d | |||
Член | Колеж патафізики | |||
Значні ідеї | «симулякр», «гіперреальність», «структурна революція» | |||
Alma mater | Паризький університет | |||
Літературний напрям | постструктуралізм[3] і антизростання | |||
Зазнав впливу | ||||
Визначний твір | ||||
Історичний період | Філософія XX—XXI століть | |||
У шлюбі з | d і d | |||
| ||||
| ||||
Жан Бодрія́р (фр. Jean Baudrillard; 27 липня 1929, Реймс, — 6 березня 2007, Париж) — французький філософ, культуролог, соціолог і публіцист.
Жан Бодріяр належав до покоління, світогляд якого сформувався в ході студентських заворушень 1968 року. Бодріяр тоді викладав філософію в Університеті Париж X Нантер, де й виникли протести проти французької політичної і суспільної системи тих років. 1968 ж року він видав свою першу працю — «Система речей».
Теоретик «смерті модерну» й основоположник нової метафізичної теорії, Жан Бодріяр займався дослідженнями культурних законів сучасної постіндустріальної цивілізації і мистецтва постмодернізму, що виростає на її основі, вивчав безперестанне породження образів і всезагальну зачарованість засобами масової комунікації. Ідеї Бодріяра справили величезний вплив на розвиток сучасного мистецтва. Бодріяр увів у популярний обіг такі концепції, як «симулякр», «гіперреальність» і «структурна революція» (пізніше вони сформували основну ідею фільму братів Вачовскі «Матриця»).
Біографія
Бодріяр народився в Реймсі в 1929 році, в родині, яка мала селянські корені і походила з Арденн (батьки були дрібними державними службовцями). У початковій школі вчителі виділяли його, і він зміг вступити до ліцею, отримуючи стипендію (сам Бодріяр часто наголошував, що він був першим у своїй сім'ї, хто зміг отримати повноцінну і систематичну освіту. Це в результаті призвело до розриву із його родиною). Викладач філософії посвятив його тоді в «патафізику» Альфреда Жаррі, що допоможе йому згодом «порвати з усією нібито серйозною філософією». У 1948 році Жан Бодріяр опиняється в стінах ліцею Генріха IV у Парижі, але незабаром відмовляється від здачі вступних іспитів у Вищу нормальну школу, щоб влаштуватися спочатку сільськогосподарським робітником, а потім каменярем в Арлі. Повернувшись до столиці, він закінчує навчання в Сорбонні, проходить конкурс на заміщення посади викладача німецької мови і стає викладачем ліцею. Деякий час читаючи лекції в університеті Тюбінгена, молодий германіст перекладає Петера Вайса, Бертольда Брехта, Карла Маркса, а також поеми Гельдерліна, що залишалися невиданими.
Вперше друкуватися почав у 1962 році у лівацькому журналі «Les Tempes modernes», де публікував свої есе літературно-критичного характеру. В той же період починає цікавитися фотографією, і в 1963 році випускає перший альбом зі світлинами.
Однак, незабаром Бодріяр залишає викладання в середній школі і береться за написання докторської дисертації під керівництвом Анрі Лефевра, одночасно починає відвідувати лекції Ролана Барта в Практичній Школі вищої освіти. Тоді ж Бодріяр зблизився з Гі Дебором і ситуаціоністами. Його також цікавить «культурна революція»: в 1962 році разом з Феліксом Гваттарі він заснував Народну франко-китайську асоціацію (організація проіснувала недовго).
Його дисертація про «систему речей», яка в 1967 році заслужила схвалення журі, що складалося з Лефевра, Ролана Барта і П'єра Бурдьє, була опублікована в наступному році у видавництві «Галлімар». Тоді ж Жан Бодріяр починає викладати соціологію в університеті Нантера, на кафедрі Анрі Лефевра. Паралельно він бере участь у заснуванні радикально лівого журналу «Утопія» разом з Губертом Тонка, Ізабель Оріка і групою «Аероланд». Разом з Жаком Донзеле Бодріяр бере участь у подіях травня 1968 року. «Ми спустилися з трансцендентальності історії в іманентний простір повсякденного життя», — напише він пізніше. Для нього це був важкий час, коли він пізнав бідність.
Згодом разом зі своїм другом Полем Вірільйо він засновує журнал «Траверсес», продовжує викладати в Нантері, а потім в університеті Париж IX, де до 1990 року він буде науковим директором Інституту соціально-економічних досліджень та інформації (IRIS — Institut de Recherche et d'Information Socio-Economique). У цей час він починає відходити від соціології як дисципліни (особливо в її «класичній» формі), і, переставши викладати повний робочий день, рідко ототожнює себе з будь-якою конкретною дисципліною, хоча і залишається пов'язаним з академічним світом. У 1980-х і 1990-х роках його книги стали відомими широкій аудиторії, а в останні роки життя він став певною мірою інтелектуальною знаменитістю та часто публікувався у франкомовній та англомовній пресі.
У 1999-2000-му роках фотографії Бодріяра беруть участь у виставці в Європейському домі фотографії (Maison européenne de la photographie) в Парижі. Також він співпрацює з канадським оглядачем у галузі медіа-теорії, культури та технологій Ctheory, де його постійно друкують та цитують, та бере участь у Міжнародному Журналі досліджень Бодріяра (International Journal of Baudrillard Studies) з моменту створення журналу в 2004 році до своєї смерті.
Огляд робіт
Перші книги
Його перші книги, «Система речей» (Le systeme des objets, 1968) і «Суспільство споживання» (La société de consommation: ses mythes et ses structures, 1970), були роботами, написаними в дусі критичної соціології і під впливом неомарксистської критики суспільства. Бодріяр, який мав пристрасть до семіології, тобто до науки про знаки, об'єднав у них деякі ідеї Анрі Лефевра, Ролана Барта, Веблена і Герберта Маркузе з досягненнями структуралізму і лаканівського психоаналізу. Він прагнув виправити Маркса, показуючи, що споживчий капіталізм фундаментальним чином відрізняється від капіталізму дев'ятнадцятого століття в тому плані, що він заміняє старі форми відчуження на абсолютно нові: не матеріальне відчуження праці, але духовне відчуження через товар.
У книзі «Система речей» він робить спробу створити структуралістську теорію світу штучних об'єктів, внутрішня логіка розвитку якого не охоплюється повністю категоріями споживання, виробництва та вартості. Доповнена суб'єктивними факторами, описаними в психоаналітичних термінах, вона виявляється радше логікою виробництва та споживання знаків. Речі виявляються «побутової міфологією», що гасить страх часу і смерті. Так, пристрасть до колекціонування прочитується як стратегія втечі від лінійного часу в циклічний. Антіміфологічний і антибуржуазний пафос цієї книги перегукується з міфологією Р. Барта, що відображено, зокрема, в подальших розробках соціальних дослідників, де їхні ідеї, попри нюанси відмінностей, синтезуються..
Бодріяра цікавить шлях, на якому речі «переживаються», тобто манера, в якій система споживання визначає суспільні відносини. Говорячи більш абстрактно: «Речі являють собою категорії речей, які втягують категорії людей». Споживати це насамперед маніпулювати знаками і визначати своє місце стосовно до цих знаків. Отже, споживають не так річ, скільки саму систему речей (ніколи не споживають річ саму по собі, але завжди маніпулюють речами як тим, що дозволяє знайти відмінність). У суспільстві споживання вибір не є вільним, він залежить від втягнення в громадський порядок і, отже, від примусу.
Реклама, яка створює ілюзію звернення до кожного, виробляє стандартизацію речей, які вона пропонує, тому що кожен зрештою купує той же продукт, що і його сусід. Система речей, обумовлена таким чином як те, що насаджує однорідність, в кінцевому результаті стандартизує споживача, який сам перетворюється на річ. Отже, Бодріяр аналізує суспільство як систему, в якій всі суспільні відносини визначаються циркуляцією товарів і фактом, що все, що зроблено, має бути спожито. Суспільство споживання це «обмін, що одержав загальне поширення». Бодріяр приходить до висновку, що споживання, далеке від того, щоб бути простою матеріальною практикою, «являє собою діяльність систематичної маніпуляції знаками», що означає: щоб стати об'єктом споживання, речі необхідно стати знаком. Це і пояснює те, що споживання не знає меж: перебуваючи по той бік потреб, воно прагне до все більшої кількості знаків. «Саме тому, що споживання, зрештою, ґрунтується на дефіциті, воно непереборне».
«До критики політичної економії знака» (1972)
У 1972 році в роботі «До критики політичної економії знака» (Pour une critique de l’économie politique du signe) Бодріяр констатує, що Адам Сміт і Карл Маркс, а слідом за ними їхні ліберальні і марксистські учні обмежуються тим, що проводять відмінність між споживчою вартістю (його функціональною і «природною» цінністю) і його міновою вартістю (його економічною та ринковою цінністю). Він додає до цього символічну вартість речі, яка є цінністю, що купується у відносинах з іншим суб'єктом, і її вартість знака стосовно речей. Красива авторучка, наприклад, може служити для письма (споживча цінність), мати цінність, еквівалентну тижневому заробітку (мінова цінність), може бути запропонована як подарунок (символічна цінність) або надати соціальний статус (структурна цінність по відношенню до системи речей).
Всі види вартості (споживча, мінова і символічна) розглядаються як результат абстрагування логіки обміну особливого роду — обміну символічного. Такі акти як жертва, дар, потлач, погано вписуються в схему еквівалентності, керуючу перерозподілом цінностей. Скарб вождя вікінгів, що заривається не задля заощадження коштів, але для затвердження власної могутності, не пояснюється традиційними економічними категоріями. Протиставляючи символічний обмін системі політичної економії, Бодріяр стверджує, що споживча вартість так само соціально детермінована, як і мінова. А оскільки пріоритет віддається міновій вартості, то споживча виступає стосовно неї як «алібі», що представляє принцип реальності. Тобто стає неможливо приписувати якомусь одному виду вартості переважну співвіднесеність з «самою реальністю», наприклад, за рахунок посилання на природний характер потреб.
Ця праця зробить Бодріяра надзвичайно знаменитим, і завдяки йому він незабаром стане одним з найбільш читаних і коментованих французьких інтелектуалів за кордоном, а саме у США, де Сільвер Лотрінже, француженка, що стала професором у Колумбійському університеті, доклала всі сили, щоб зробити його відомим. З тих пір Бодріяр подорожує по всьому світу, де йому незабаром будуть присвячені десятки книг, в той час як у Франції його зухвала іронія стосовно до академічних вчених та його безприкладний темперамент довгий час будуть викликати глуху ворожість з боку багатьох.
«Дзеркало виробництва» (1973)
«Дзеркало виробництва» (The Mirror of Production), робота, що вийшла в 1973 році, знаменує його рішучий розрив з марксизмом. Бодріяр стверджує, що марксизм є тільки дзеркалом буржуазного суспільства, і марксисти, як і ліберали, поміщають виробництво в центр суспільного життя і з цієї причини не можуть сформувати основу радикальної критики ринкової системи. «Марксизм, — скаже він, — є тільки розчарованим горизонтом капіталу».
«Символічний обмін і смерть» (1976)
З виходом книги «Символічний обмін і смерть» (L’échange symbolique et la mort, 1976) Бодріяр повністю залишає сферу політичної економії. Констатуючи, що суспільства, в яких панують одні лише ринкові цінності, засновані на обміні знаків і благ, виявляються не здатні відповісти на символічні потреби. Він ігнорує семіотичну логіку на користь логіки символічної системи, продовжуючи в цьому відношенні праці Марселя Мосса і Жоржа Батая.
Сам термін «символічний обмін» бере початок з того, що Батай називав economie generale, в якій надмірні витрати і жертовне руйнування беруть гору над уявленнями про виробництво і корисністю. Бодріяр в ту пору проповідує «аристократичну критику» капіталізму, яка також сходить до Ніцше, і приводить в приклад «примітивні» традиційні суспільства, в яких панував не ринковий обмін, а система обміну дарами, така, як її добре описує Марсель Мосс, основа символічного обміну, обумовлена через потрійне зобов'язання давати, отримувати і виробляти.
Саме в цій книзі Бодріяр вперше стверджує, що західні суспільства зазнали «прецесії симулякра» в тому сенсі, що вони послідовно пройшли з епохи оригіналу в епоху копії — тут згадуєш знаменитий текст Вальтера Бенджаміна про «Мистецьку творчість в епоху механічного виробництва» — а потім в епоху «третього порядку симулякра», коли копія стає на місце оригіналу та в кінцевому рахунку стає більш реальною, ніж він. Повністю відмінна від оригіналу, копія стає на ділі чистим симулякром, так само, як у романі Борхеса карта замінює територію. І також як цей симулякр може породжувати тільки інші симулякри, саме суспільство цілком стає полем симулякрів. У творчості Бодріяра це важлива епоха.
«Забути Фуко» (1977)
В книзі «Забути Фуко» (Oblier Foucault) Бодріяр протягом всього тексту полемізує та жорстко критикує ідеї Мішеля Фуко. Він роз'яснює три розуміння влади:
1) Класичне розуміння. Відповідно до нього влада є щось одностороннє, центральне, пригноблююче. Владу можна мати або не мати, брати її чи втрачати, втілювати або оспорювати. Але, зауважує Бодріяр, якби влада будувалася на односторонньому підпорядкуванні, то давно вже була б повсюдно повалена. Вона впала б під тиском антагоністичних сил.
2) «Функціональне» розуміння Фуко. Влада є щось розподіляюче, векторне; вона діє через реле і трансмісії. Вона ніколи не утискає, вона будує і виробляє. Вона не над соціальним організмом, а всередині нього. Вона — його кістки. «Влада всюди, не тому, що вона все охоплює, але тому, що вона звідусіль виходить». Однак Бодріяр вбачає у підході Фуко багато чого від класики. («Ти багато зробив для викриття наївних класиків, Мішель, ma belle, але сам ще той класик!») Наприклад, влада у Фуко все ще «експансія, чисте намагнічування», вона все ще незворотна і політична. Фуко говорить про «генеративну спіраль влади», тобто, простіше кажучи, історія йде по спіралі, де на першому витку перебуває влада деспотична, та сама одностороння, другий виток — це влада дисциплінарна, та сама, яка охоплює все суспільство, що ставить кожну людину на своє місце, приписуючи їй ранг, і тим самим стежачи за дисципліною. Школа, завод, казарми — це безперервне тестування і контроль. На новому витку відбувається ще одна реформа — влада стає мікроклітинна, вже остаточно субстанціональна для суспільства. Це в історичній динаміці. У суспільному статиці ж Фуко говорить про «плинність влади, що просочує пористу тканину соціального, ментального і тілесного». Бодріяр вважає, що якби влада пронизувала все соціальне поле, вона давно б уже не зустрічала жодного опору.
3) неполітичне розуміння Бодріяра. Влада — це щось, що підлягає обміну. Влада — це цикл спокушання. Вона зворотна, тому не має на увазі антагоністичних позицій (гнобитель/пригноблений, експлуататор/експлуатований), які все ще зберігаються у Фуко. Влада повинна обмінюватися згідно циклу спокушання. В іншому випадку вона зникає. Все те, що лінійно (наприклад, історія) має кінець, тільки у виклику немає кінця, оскільки він нескінченно зворотний. Тільки великі політики знали, що влади не існує, що вона — порожнеча, вона зворотна в смерть. Ті ж, хто «прагне знайти істину, субстанцію, репрезентацію (у волі народу і т. д.)» негайно втрачають свою могутність.
«В тіні мовчазної більшості, або кінець соціального» (1978)
У книзі «В тіні мовчазної більшості, або кінець соціального» (A L'ombre des majorites silencieuses, ou la fin du social, 1978), критикуючи термін «маса», Бодріяр констатує неможливість опису маси в позитивних поняттях, оскільки будь-які інтерпретації, як і будь-які спроби впливу на масу, стикаються не з протидією (яку можна було б як інтерпретувати, так і направляти), але з інертністю як такою. Власне інертність, описувана Бодріяром то як абсолютна здатність поглинання, то як абсолютна прозорість, виявляється специфічною масовою «стратегією», стратегічною НЕ-дією. Будь-хто може оцінити свою причетність до так званої «маси» за загальною здатністю перетворювати будь-який інформаційний вплив на чисте видовище, спожите без залишку і без реакції.
Мовчання маси — це мовчання, яке накладає заборону на те, щоб говорили про неї від її імені, тому у маси немає представників. Занурені у своє мовчання, тепер маси перестають бути суб'єктом (передусім суб'єктом історії). Байдужість мас, яку влада підтримувала протягом усієї історії, віщує про крах влади, саме тому зараз влада намагається замість заохочування пасивності підштовхнути масу до участі в управлінні, а замість мовчання — вимагає висловитись, але на думку Бодріяра, вже пізно змінити цю інертність маси такими вимогами та заохоченнями.
Також Бодріяр пише, що не дивлячись на релігійність і віру маси, вона не прийняла Ідею Бога, але натомість прийняла лише його образ, під образом Бодріяр розуміє церемоніал, театралізовані церковні вистави, феєрії мучеників та святих, а також феєрії потойбічного життя. Те, що залучило масу до віри — іманентність ритуального всупереч трансцендентності Ідеї.
Раціональна комунікація та маси — несумісні, адже, на думку Бодріяра, масі не потрібен сенс — вони шукають видовища, тому що противляться схематизації, яка ховається за логікою. Тому будь-який логічний дискурс маси переводять в площину ірраціонального, де жоден знак не має сенсу і витрачає всю свою енергію на те, щоб бути заворожуючим і видовищним.
«Спокуса» (1979)
Альтернатива системі кодів, які ні до чого не відсилають та виробляють «реальне» як свої ефекти, бачиться Бодріяру в стратегії «зваблювання» (Спокуса, De la Seduction, 1979), що протиставляє «мужності» виробництва «жіночність» зваблювання. Специфікою жіночого є не який-небудь рід дії, але те, що не описується в термінах дії і називається у Бодріяра «спокусою». Передбачається, що за будь-якою технологією спокушання є сам спокуса, як позаструктурна сила, що вимагає не врівноважуючої реакції, але надмірної віддачі, підвищення ставок у грі (понятті, яке як і «спокуса» поволі онтологізується). А гра без ліміту ставок не може бути зіграна раціонально, але тільки агонально (не обачливо, а в режимі ризику, смертельно небезпечного змагання), тобто стає грою в найбільш чистому її змагальному вигляді, і підсумком такої гри може стати тільки агонія. Якщо раціональні послідовності (слів, ситуацій, дій і т. д.) можуть розвиватися і зазнавати кризи, то відносини елементів у «спокусливих серіях» підпорядковуються іншій логіці, свого роду логіці лавини. Це теж порядок, але «катастрофічний порядок».
Таким є зв'язок слів у вірші, що чарують один одного крім строфічної, ритмічної, смислової і всякої іншої текстури; слів, поява яких викликана свого роду причинністю, але ця причинність — катастрофічна, причинність зачаровування. Так якби слова могли вступати в особистісні відносини, що не піддаються віршознавчому аналізу. Так стратегія «жіночності» полягає в тому, щоб «вважати себе долею іншого» (а не знаком його власної долі) і, тим самим, руйнувати символічний порядок, звертаючи знаки в речі, слова в особистості і т. д.
Будь-який сенс існує завдяки етичному зусиллю протистояти зачаровуванню. Але, так само, як простодушна епоха виробництва речей змінюється витонченою епохою виробництва потреб, виробництво сенсу стикається з необхідністю виробляти попит на зміст. Не можна більше розраховувати ні на природність сенсу (коли зміст прихований за явищами, які належить читати як знаки), ні на його тотальність (коли сенс явлений, але виявляється тільки зусиллям упорядкування, виявлення структури). Сенс виявляється похідним від понять, що раніше не розглядалися як центральні, таких, як гра або влада, і виробляється в рамках відповідних стратегій. Виробництво ж і трансляція сенсу завжди забезпечувалися символічним порядком, якоюсь традицією. З підривом цього порядку, коли знаки виробляються і споживаються як речі, метафоричні підстави мови та суб'єктивності витісняються принципом метаморфози становлення іншим. Так чудові перетворення персонажів реклами, будь то брудний посуд або недоглянуте тіло, не просто метафорично вказують на корисність реального продукту, але самі є тією «реальністю», яка продається.
«Фатальні стратегії» (1983)
Отримавши загальне поширення, симуляція вмертвила реальність і замінила її гіперреальністю. Бодріяр хоче цим сказати, що симулякр не тільки нижче того, що він симулює, але, навпаки, він представляє посилену або доведену до вищої стадії форму, більш реальну, ніж сама реальність. Копія печери Лако, відвідувана туристами, стала вже більш реальною, ніж оригінал. Центр Бобур, який Бодріяр називає «досконалим круговим оператором», виводить на сцену "гіперреальність культури таким же чином, як гіпермаркет вивів на сцену «гіперреальність товару» або великі інтерактивні мас-медіа — «гіперреальність спілкування». У цій книзі Бодріяр наводить інші приклади гіперреальності, завдяки якій мода відтепер красивіша, ніж краса, порнографія сексуальніша, ніж секс, тероризм несе в собі більше насильства, ніж насильство, спокуса більш штучна, ніж обман, непристойне помітніше, ніж видимість.
З тих пір як реальність не веде більш ні до чого, що її перевершує, їй залишається тільки розмножуватися, клонувати саму себе, необмежено відтворювати саму себе, не посилаючи більш ні до чого. Так вона позбавлена кінця, у двох значеннях цього слова. Коли знак втрачає зв'язок з реальністю, яку він позначає, він гіпертрофується, він роздувається, він розмножується і дає метастази аж до того, що він може позначати як все, так і нічого. І тоді все заражається цим самим принципом невизначеності: інформація, праця, істина, соціальний статус, мова, пам'ять, художня творчість, не залишаючи місця для раціонального мислення, як його прийнято розуміти. На місце реальності приходять симулякри, які не перестають самопороджуватися і самовідтворюватися. Тепер не дійсність стоїть вище вимислу, а виявляється над дійсністю.
«Америка» (1986)
У 1986 році подорож по той бік Атлантики, у серце гіперреальності, надихнула Бодріяра на написання чудового нарису під заголовком «Америка». Це філософсько-художнє есе про сучасність, головною особливістю якої є створення все більш штучного середовища проживання, де людина вже не страждає від важкої праці, хвороб, голоду, насильства, воєн і навіть не переживає важких душевних конфліктів. В Америці всі молоді, здорові, безперервно їдять і широко посміхаються, ночами там не гасять вогні, радіо і ТБ працюють 24 години на добу. Американці досконалі як боги: завдяки спорту, аеробіці, медичним препаратам, лицевій хірургії вони можуть конструювати свою зовнішність, яка раніше була дана як доля. Бодріяр захоплений Америкою, правда, окремі хмари на її чистому небі бентежать його.
Констатуючи, що в США вседозволеність йде поряд із громадською гіпермораллю, що перетворює будь-який дисидентський голос або позицію в патологію, яку необхідно викорінювати, в цьому нарисі він називає біг підтюпцем формою суїциду, стверджує, що в Америці ніхто не дивиться телевізор, так як сам екран дивиться на глядачів, а також висловлює думку, що швидкість «формується чистими об'єктами», так як вона є «екстатичною формою руху». Америка для нього одночасно є моделлю сучасності, останнім з первісних суспільств і «закінченою утопією».
«Прозорість зла» (1990)
В «Прозорості зла» (La transparence du mal) він намагається філософськи осмислити те, що побачив в Америці, і усвідомлює, яку ціну довелося заплатити за цей рай. Він далекий від снобізму європейських інтелектуалів, які вважають обивателів постіндустріального суспільства тупими конформістами. Насправді апатія по відношенню до політики, сексу і мистецтва є ознакою звільнення від помилкових кумирів. Справжня небезпека пов'язана з тим, що створене зусиллями численних фахівців суспільство, в якому, здається, більше немає ніяких форм зла, насправді дуже хитке і вразливе. Не тільки зовнішня загроза може порушити рівновагу, усередині системи зароджуються нові небезпечні віруси, перед якими безсилі люди, вигодувані штучною їжею. Це не медична, точніше, не тільки медична проблема. Мова йде про те, що за фасадом гасел, пацифізму, демократії, екології, здоров'я, моральної чистоти, безконфліктної комунікації ховаються реактивні форми зла. У суспільстві відчувається явний дефіцит співчуття. Автономні, самодостатні і самовдоволені індивіди проявляють несподівану жорстокість і навіть тягу до вбивства. Нарешті, звідки і як можливий у демократичному суспільстві расизм і тероризм, чому в збалансованих системах суспільства в економіці, техніці, комп'ютерних мережах відбуваються збої, наслідки яких виявляються набагато більш значними порівняно з природними катастрофами? Чи не є тоді теорія катастроф найважливішим створенням сучасних фахівців? І чи не повинні гуманітарії доповнити цю системну модель новими «людськими» параметрами? Зазвичай вони враховуються як суб'єктивний фактор: небезпечні пристрасті і бажання людей, що порушують функціонування налагоджених машин. Але насправді небезпека йде не стільки від «натуральних», скільки від штучно культивованих бажань.
Крім того, Бодріяр бере деякі слова, щоб надати їм нового значення. Вірус є для нього знаковим терміном, який відсилає як до комп'ютерів, так і до епідемій, форм і мереж: ми переживаємо «вірусну» епоху, і цьому є скільки завгодно прикладів: (СНІД) і «коров'ячий сказ», комп'ютерні «хакери», міжнародний тероризм і «інформаційні потоки». Після символічної цінності і цінності-знака, Жан Бодріяр у «Прозорості зла» стверджує, що цінність увійшла в «фрактальну» або «вірусну» стадію: вона поширюється у всіх напрямках без всяких вказівок на що б то не було. Це більше не цінність, але епідемія знаку. І так все приймає форму вірусної епідемії: «Різноманітні мережі, а також Інтернет мають природу метастаз, що розвиваються необмежено».
Кладучи кінець визнаним опозиціям добра і зла, істини і брехні, того, що означає, і того, що означається, епоха постмодерну характеризується, отже, не тільки сприйманим як благо «зникненням орієнтирів», але також «широким процесом руйнування сенсу». Теза Бодріяра полягає в тому, що в сучасних західних суспільствах інформаційні технології призвели до появи не тільки «світового села», про яке говорив Маршал Маклюен, а й світу, в якому сенс стирається, а «реальність» зводиться до знаків свого існування, що єдино посилаються на самих себе, у той час як саме суспільство стає «непроникною» структурою. Епоха модерну була часом революційних чи інших вибухів ззовні. Епоха постмодерну — це час вибуху всередину.
Бібліографія
Книги французькою
- «Система речей» (1968)
- «Суспільство споживання» (1970)
- «До критики політичної економії знака» (1972)
- «Символічний обмін і смерть» (1976)
- «Забути Фуко» (1977)
- «Спокуса» (1979)
- «Симулякри і симуляція» (1981)
- «Фатальні стратегії» (1983)
- «Прозорість Зла» (1990)
- «Війни в затоці не було» (1991)
- «Америка» (1997)
- «Паролі. Від фраґмента до фраґмента» (2000)
Книги українською (переклади)
- Символічний обмін і смерть / переклад Леоніда Кононовича. — Львів : Кальварія, 2004.
- Симулякри і симуляція / переклад Володимира Ховхуна. — Київ : Видавництво Соломії Павличко «Основи», 2004.
- Божиста лівиця / переклад Леоніда Кононовича. — Львів : Кальварія, 2007.
- Фатальні стратегії / переклад Леоніда Кононовича. — Львів : Кальварія, 2010.
Статті українською (переклади)
- Мать твою так! [ 26 червня 2015 у Wayback Machine.]
- В пошуках абсолютного зла [ 31 серпня 2017 у Wayback Machine.]
- Дух тероризму [ 30 серпня 2017 у Wayback Machine.]
- Порнографія війни [ 31 серпня 2017 у Wayback Machine.]
- Про нігілізм [ 4 квітня 2016 у Wayback Machine.]
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- CONOR.Sl
- Collinson D. Biographical Dictionary of Twentieth-Century Philosophers — 1996. —
- Клод Леві-Строс
- Шелухін, 2013.
Література
- Ковалевський В. Бодріяр Жан // Політична енциклопедія / редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К. : Парламентське видавництво, 2011. — С.70. — .
- Бодріяр, Жан // Філософський енциклопедичний словник / В. І. Шинкарук (гол. редкол.) та ін. — Київ : Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України : Абрис, 2002. — 742 с. — 1000 екз. — ББК (87я2). — .
Посилання
- Бодріяр // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Jean Baudrillard |
- Жан Бодріяр про буржуазію [ 5 червня 2014 у Wayback Machine.]
- Шелухін В. Дзеркало без відображення / відображення без дзеркала. Делегітимація Голодомору як симуляція / Володимир Шелухін, ф-тет соціології Київського національного університету ім. Тараса Шевченка // Histor!ans : сайт. — 2013. — 21 травня.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
box width Zhan Bodriyarfr Jean BaudrillardZahidna filosofiyaZhan Bodriyar 2004 Narodzhennya27 lipnya 1929 1929 07 27 RejmsSmert6 bereznya 2007 2007 03 06 77 rokiv ParizhPohovannyacvintar MonparnasGromadyanstvo piddanstvo FranciyaZnannya movfrancuzka 1 2 Diyalnistfotograf perekladach sociolog profesor literaturnij kritik antropologVikladavdChlenKolezh patafizikiZnachni ideyi simulyakr giperrealnist strukturna revolyuciya Alma materParizkij universitetLiteraturnij napryampoststrukturalizm 3 i antizrostannyaZaznav vplivuKarl Marks 3 Ferdinand de Sosyur 3 i Klod Levi Stros 4 Viznachnij tvirdIstorichnij periodFilosofiya XX XXI stolitU shlyubi zd i d Zhan Bodriyar u Vikishovishi Zhan Bodriya r fr Jean Baudrillard 27 lipnya 1929 Rejms 6 bereznya 2007 Parizh francuzkij filosof kulturolog sociolog i publicist Zhan Bodriyar nalezhav do pokolinnya svitoglyad yakogo sformuvavsya v hodi studentskih zavorushen 1968 roku Bodriyar todi vikladav filosofiyu v Universiteti Parizh X Nanter de j vinikli protesti proti francuzkoyi politichnoyi i suspilnoyi sistemi tih rokiv 1968 zh roku vin vidav svoyu pershu pracyu Sistema rechej Teoretik smerti modernu j osnovopolozhnik novoyi metafizichnoyi teoriyi Zhan Bodriyar zajmavsya doslidzhennyami kulturnih zakoniv suchasnoyi postindustrialnoyi civilizaciyi i mistectva postmodernizmu sho virostaye na yiyi osnovi vivchav bezperestanne porodzhennya obraziv i vsezagalnu zacharovanist zasobami masovoyi komunikaciyi Ideyi Bodriyara spravili velicheznij vpliv na rozvitok suchasnogo mistectva Bodriyar uviv u populyarnij obig taki koncepciyi yak simulyakr giperrealnist i strukturna revolyuciya piznishe voni sformuvali osnovnu ideyu filmu brativ Vachovski Matricya BiografiyaBodriyar narodivsya v Rejmsi v 1929 roci v rodini yaka mala selyanski koreni i pohodila z Ardenn batki buli dribnimi derzhavnimi sluzhbovcyami U pochatkovij shkoli vchiteli vidilyali jogo i vin zmig vstupiti do liceyu otrimuyuchi stipendiyu sam Bodriyar chasto nagoloshuvav sho vin buv pershim u svoyij sim yi hto zmig otrimati povnocinnu i sistematichnu osvitu Ce v rezultati prizvelo do rozrivu iz jogo rodinoyu Vikladach filosofiyi posvyativ jogo todi v patafiziku Alfreda Zharri sho dopomozhe jomu zgodom porvati z usiyeyu nibito serjoznoyu filosofiyeyu U 1948 roci Zhan Bodriyar opinyayetsya v stinah liceyu Genriha IV u Parizhi ale nezabarom vidmovlyayetsya vid zdachi vstupnih ispitiv u Vishu normalnu shkolu shob vlashtuvatisya spochatku silskogospodarskim robitnikom a potim kamenyarem v Arli Povernuvshis do stolici vin zakinchuye navchannya v Sorbonni prohodit konkurs na zamishennya posadi vikladacha nimeckoyi movi i staye vikladachem liceyu Deyakij chas chitayuchi lekciyi v universiteti Tyubingena molodij germanist perekladaye Petera Vajsa Bertolda Brehta Karla Marksa a takozh poemi Gelderlina sho zalishalisya nevidanimi Vpershe drukuvatisya pochav u 1962 roci u livackomu zhurnali Les Tempes modernes de publikuvav svoyi ese literaturno kritichnogo harakteru V toj zhe period pochinaye cikavitisya fotografiyeyu i v 1963 roci vipuskaye pershij albom zi svitlinami Odnak nezabarom Bodriyar zalishaye vikladannya v serednij shkoli i beretsya za napisannya doktorskoyi disertaciyi pid kerivnictvom Anri Lefevra odnochasno pochinaye vidviduvati lekciyi Rolana Barta v Praktichnij Shkoli vishoyi osviti Todi zh Bodriyar zblizivsya z Gi Deborom i situacionistami Jogo takozh cikavit kulturna revolyuciya v 1962 roci razom z Feliksom Gvattari vin zasnuvav Narodnu franko kitajsku asociaciyu organizaciya proisnuvala nedovgo Jogo disertaciya pro sistemu rechej yaka v 1967 roci zasluzhila shvalennya zhuri sho skladalosya z Lefevra Rolana Barta i P yera Burdye bula opublikovana v nastupnomu roci u vidavnictvi Gallimar Todi zh Zhan Bodriyar pochinaye vikladati sociologiyu v universiteti Nantera na kafedri Anri Lefevra Paralelno vin bere uchast u zasnuvanni radikalno livogo zhurnalu Utopiya razom z Gubertom Tonka Izabel Orika i grupoyu Aeroland Razom z Zhakom Donzele Bodriyar bere uchast u podiyah travnya 1968 roku Mi spustilisya z transcendentalnosti istoriyi v imanentnij prostir povsyakdennogo zhittya napishe vin piznishe Dlya nogo ce buv vazhkij chas koli vin piznav bidnist Zgodom razom zi svoyim drugom Polem Viriljo vin zasnovuye zhurnal Traverses prodovzhuye vikladati v Nanteri a potim v universiteti Parizh IX de do 1990 roku vin bude naukovim direktorom Institutu socialno ekonomichnih doslidzhen ta informaciyi IRIS Institut de Recherche et d Information Socio Economique U cej chas vin pochinaye vidhoditi vid sociologiyi yak disciplini osoblivo v yiyi klasichnij formi i perestavshi vikladati povnij robochij den ridko ototozhnyuye sebe z bud yakoyu konkretnoyu disciplinoyu hocha i zalishayetsya pov yazanim z akademichnim svitom U 1980 h i 1990 h rokah jogo knigi stali vidomimi shirokij auditoriyi a v ostanni roki zhittya vin stav pevnoyu miroyu intelektualnoyu znamenitistyu ta chasto publikuvavsya u frankomovnij ta anglomovnij presi U 1999 2000 mu rokah fotografiyi Bodriyara berut uchast u vistavci v Yevropejskomu domi fotografiyi Maison europeenne de la photographie v Parizhi Takozh vin spivpracyuye z kanadskim oglyadachem u galuzi media teoriyi kulturi ta tehnologij Ctheory de jogo postijno drukuyut ta cituyut ta bere uchast u Mizhnarodnomu Zhurnali doslidzhen Bodriyara International Journal of Baudrillard Studies z momentu stvorennya zhurnalu v 2004 roci do svoyeyi smerti Oglyad robitPershi knigi Jogo pershi knigi Sistema rechej Le systeme des objets 1968 i Suspilstvo spozhivannya La societe de consommation ses mythes et ses structures 1970 buli robotami napisanimi v dusi kritichnoyi sociologiyi i pid vplivom neomarksistskoyi kritiki suspilstva Bodriyar yakij mav pristrast do semiologiyi tobto do nauki pro znaki ob yednav u nih deyaki ideyi Anri Lefevra Rolana Barta Veblena i Gerberta Markuze z dosyagnennyami strukturalizmu i lakanivskogo psihoanalizu Vin pragnuv vipraviti Marksa pokazuyuchi sho spozhivchij kapitalizm fundamentalnim chinom vidriznyayetsya vid kapitalizmu dev yatnadcyatogo stolittya v tomu plani sho vin zaminyaye stari formi vidchuzhennya na absolyutno novi ne materialne vidchuzhennya praci ale duhovne vidchuzhennya cherez tovar U knizi Sistema rechej vin robit sprobu stvoriti strukturalistsku teoriyu svitu shtuchnih ob yektiv vnutrishnya logika rozvitku yakogo ne ohoplyuyetsya povnistyu kategoriyami spozhivannya virobnictva ta vartosti Dopovnena sub yektivnimi faktorami opisanimi v psihoanalitichnih terminah vona viyavlyayetsya radshe logikoyu virobnictva ta spozhivannya znakiv Rechi viyavlyayutsya pobutovoyi mifologiyeyu sho gasit strah chasu i smerti Tak pristrast do kolekcionuvannya prochituyetsya yak strategiya vtechi vid linijnogo chasu v ciklichnij Antimifologichnij i antiburzhuaznij pafos ciyeyi knigi peregukuyetsya z mifologiyeyu R Barta sho vidobrazheno zokrema v podalshih rozrobkah socialnih doslidnikiv de yihni ideyi popri nyuansi vidminnostej sintezuyutsya Bodriyara cikavit shlyah na yakomu rechi perezhivayutsya tobto manera v yakij sistema spozhivannya viznachaye suspilni vidnosini Govoryachi bilsh abstraktno Rechi yavlyayut soboyu kategoriyi rechej yaki vtyaguyut kategoriyi lyudej Spozhivati ce nasampered manipulyuvati znakami i viznachati svoye misce stosovno do cih znakiv Otzhe spozhivayut ne tak rich skilki samu sistemu rechej nikoli ne spozhivayut rich samu po sobi ale zavzhdi manipulyuyut rechami yak tim sho dozvolyaye znajti vidminnist U suspilstvi spozhivannya vibir ne ye vilnim vin zalezhit vid vtyagnennya v gromadskij poryadok i otzhe vid primusu Reklama yaka stvoryuye ilyuziyu zvernennya do kozhnogo viroblyaye standartizaciyu rechej yaki vona proponuye tomu sho kozhen zreshtoyu kupuye toj zhe produkt sho i jogo susid Sistema rechej obumovlena takim chinom yak te sho nasadzhuye odnoridnist v kincevomu rezultati standartizuye spozhivacha yakij sam peretvoryuyetsya na rich Otzhe Bodriyar analizuye suspilstvo yak sistemu v yakij vsi suspilni vidnosini viznachayutsya cirkulyaciyeyu tovariv i faktom sho vse sho zrobleno maye buti spozhito Suspilstvo spozhivannya ce obmin sho oderzhav zagalne poshirennya Bodriyar prihodit do visnovku sho spozhivannya daleke vid togo shob buti prostoyu materialnoyu praktikoyu yavlyaye soboyu diyalnist sistematichnoyi manipulyaciyi znakami sho oznachaye shob stati ob yektom spozhivannya rechi neobhidno stati znakom Ce i poyasnyuye te sho spozhivannya ne znaye mezh perebuvayuchi po toj bik potreb vono pragne do vse bilshoyi kilkosti znakiv Same tomu sho spozhivannya zreshtoyu gruntuyetsya na deficiti vono nepereborne Do kritiki politichnoyi ekonomiyi znaka 1972 U 1972 roci v roboti Do kritiki politichnoyi ekonomiyi znaka Pour une critique de l economie politique du signe Bodriyar konstatuye sho Adam Smit i Karl Marks a slidom za nimi yihni liberalni i marksistski uchni obmezhuyutsya tim sho provodyat vidminnist mizh spozhivchoyu vartistyu jogo funkcionalnoyu i prirodnoyu cinnistyu i jogo minovoyu vartistyu jogo ekonomichnoyu ta rinkovoyu cinnistyu Vin dodaye do cogo simvolichnu vartist rechi yaka ye cinnistyu sho kupuyetsya u vidnosinah z inshim sub yektom i yiyi vartist znaka stosovno rechej Krasiva avtoruchka napriklad mozhe sluzhiti dlya pisma spozhivcha cinnist mati cinnist ekvivalentnu tizhnevomu zarobitku minova cinnist mozhe buti zaproponovana yak podarunok simvolichna cinnist abo nadati socialnij status strukturna cinnist po vidnoshennyu do sistemi rechej Vsi vidi vartosti spozhivcha minova i simvolichna rozglyadayutsya yak rezultat abstraguvannya logiki obminu osoblivogo rodu obminu simvolichnogo Taki akti yak zhertva dar potlach pogano vpisuyutsya v shemu ekvivalentnosti keruyuchu pererozpodilom cinnostej Skarb vozhdya vikingiv sho zarivayetsya ne zadlya zaoshadzhennya koshtiv ale dlya zatverdzhennya vlasnoyi mogutnosti ne poyasnyuyetsya tradicijnimi ekonomichnimi kategoriyami Protistavlyayuchi simvolichnij obmin sistemi politichnoyi ekonomiyi Bodriyar stverdzhuye sho spozhivcha vartist tak samo socialno determinovana yak i minova A oskilki prioritet viddayetsya minovij vartosti to spozhivcha vistupaye stosovno neyi yak alibi sho predstavlyaye princip realnosti Tobto staye nemozhlivo pripisuvati yakomus odnomu vidu vartosti perevazhnu spivvidnesenist z samoyu realnistyu napriklad za rahunok posilannya na prirodnij harakter potreb Cya pracya zrobit Bodriyara nadzvichajno znamenitim i zavdyaki jomu vin nezabarom stane odnim z najbilsh chitanih i komentovanih francuzkih intelektualiv za kordonom a same u SShA de Silver Lotrinzhe francuzhenka sho stala profesorom u Kolumbijskomu universiteti doklala vsi sili shob zrobiti jogo vidomim Z tih pir Bodriyar podorozhuye po vsomu svitu de jomu nezabarom budut prisvyacheni desyatki knig v toj chas yak u Franciyi jogo zuhvala ironiya stosovno do akademichnih vchenih ta jogo bezprikladnij temperament dovgij chas budut viklikati gluhu vorozhist z boku bagatoh Dzerkalo virobnictva 1973 Dzerkalo virobnictva The Mirror of Production robota sho vijshla v 1973 roci znamenuye jogo rishuchij rozriv z marksizmom Bodriyar stverdzhuye sho marksizm ye tilki dzerkalom burzhuaznogo suspilstva i marksisti yak i liberali pomishayut virobnictvo v centr suspilnogo zhittya i z ciyeyi prichini ne mozhut sformuvati osnovu radikalnoyi kritiki rinkovoyi sistemi Marksizm skazhe vin ye tilki rozcharovanim gorizontom kapitalu Simvolichnij obmin i smert 1976 Z vihodom knigi Simvolichnij obmin i smert L echange symbolique et la mort 1976 Bodriyar povnistyu zalishaye sferu politichnoyi ekonomiyi Konstatuyuchi sho suspilstva v yakih panuyut odni lishe rinkovi cinnosti zasnovani na obmini znakiv i blag viyavlyayutsya ne zdatni vidpovisti na simvolichni potrebi Vin ignoruye semiotichnu logiku na korist logiki simvolichnoyi sistemi prodovzhuyuchi v comu vidnoshenni praci Marselya Mossa i Zhorzha Bataya Sam termin simvolichnij obmin bere pochatok z togo sho Bataj nazivav economie generale v yakij nadmirni vitrati i zhertovne rujnuvannya berut goru nad uyavlennyami pro virobnictvo i korisnistyu Bodriyar v tu poru propoviduye aristokratichnu kritiku kapitalizmu yaka takozh shodit do Nicshe i privodit v priklad primitivni tradicijni suspilstva v yakih panuvav ne rinkovij obmin a sistema obminu darami taka yak yiyi dobre opisuye Marsel Moss osnova simvolichnogo obminu obumovlena cherez potrijne zobov yazannya davati otrimuvati i viroblyati Same v cij knizi Bodriyar vpershe stverdzhuye sho zahidni suspilstva zaznali precesiyi simulyakra v tomu sensi sho voni poslidovno projshli z epohi originalu v epohu kopiyi tut zgaduyesh znamenitij tekst Valtera Bendzhamina pro Mistecku tvorchist v epohu mehanichnogo virobnictva a potim v epohu tretogo poryadku simulyakra koli kopiya staye na misce originalu ta v kincevomu rahunku staye bilsh realnoyu nizh vin Povnistyu vidminna vid originalu kopiya staye na dili chistim simulyakrom tak samo yak u romani Borhesa karta zaminyuye teritoriyu I takozh yak cej simulyakr mozhe porodzhuvati tilki inshi simulyakri same suspilstvo cilkom staye polem simulyakriv U tvorchosti Bodriyara ce vazhliva epoha Zabuti Fuko 1977 V knizi Zabuti Fuko Oblier Foucault Bodriyar protyagom vsogo tekstu polemizuye ta zhorstko kritikuye ideyi Mishelya Fuko Vin roz yasnyuye tri rozuminnya vladi 1 Klasichne rozuminnya Vidpovidno do nogo vlada ye shos odnostoronnye centralne prignoblyuyuche Vladu mozhna mati abo ne mati brati yiyi chi vtrachati vtilyuvati abo osporyuvati Ale zauvazhuye Bodriyar yakbi vlada buduvalasya na odnostoronnomu pidporyadkuvanni to davno vzhe bula b povsyudno povalena Vona vpala b pid tiskom antagonistichnih sil 2 Funkcionalne rozuminnya Fuko Vlada ye shos rozpodilyayuche vektorne vona diye cherez rele i transmisiyi Vona nikoli ne utiskaye vona buduye i viroblyaye Vona ne nad socialnim organizmom a vseredini nogo Vona jogo kistki Vlada vsyudi ne tomu sho vona vse ohoplyuye ale tomu sho vona zvidusil vihodit Odnak Bodriyar vbachaye u pidhodi Fuko bagato chogo vid klasiki Ti bagato zrobiv dlya vikrittya nayivnih klasikiv Mishel ma belle ale sam she toj klasik Napriklad vlada u Fuko vse she ekspansiya chiste namagnichuvannya vona vse she nezvorotna i politichna Fuko govorit pro generativnu spiral vladi tobto prostishe kazhuchi istoriya jde po spirali de na pershomu vitku perebuvaye vlada despotichna ta sama odnostoronnya drugij vitok ce vlada disciplinarna ta sama yaka ohoplyuye vse suspilstvo sho stavit kozhnu lyudinu na svoye misce pripisuyuchi yij rang i tim samim stezhachi za disciplinoyu Shkola zavod kazarmi ce bezperervne testuvannya i kontrol Na novomu vitku vidbuvayetsya she odna reforma vlada staye mikroklitinna vzhe ostatochno substancionalna dlya suspilstva Ce v istorichnij dinamici U suspilnomu statici zh Fuko govorit pro plinnist vladi sho prosochuye poristu tkaninu socialnogo mentalnogo i tilesnogo Bodriyar vvazhaye sho yakbi vlada pronizuvala vse socialne pole vona davno b uzhe ne zustrichala zhodnogo oporu 3 nepolitichne rozuminnya Bodriyara Vlada ce shos sho pidlyagaye obminu Vlada ce cikl spokushannya Vona zvorotna tomu ne maye na uvazi antagonistichnih pozicij gnobitel prignoblenij ekspluatator ekspluatovanij yaki vse she zberigayutsya u Fuko Vlada povinna obminyuvatisya zgidno ciklu spokushannya V inshomu vipadku vona znikaye Vse te sho linijno napriklad istoriya maye kinec tilki u vikliku nemaye kincya oskilki vin neskinchenno zvorotnij Tilki veliki politiki znali sho vladi ne isnuye sho vona porozhnecha vona zvorotna v smert Ti zh hto pragne znajti istinu substanciyu reprezentaciyu u voli narodu i t d negajno vtrachayut svoyu mogutnist V tini movchaznoyi bilshosti abo kinec socialnogo 1978 U knizi V tini movchaznoyi bilshosti abo kinec socialnogo A L ombre des majorites silencieuses ou la fin du social 1978 kritikuyuchi termin masa Bodriyar konstatuye nemozhlivist opisu masi v pozitivnih ponyattyah oskilki bud yaki interpretaciyi yak i bud yaki sprobi vplivu na masu stikayutsya ne z protidiyeyu yaku mozhna bulo b yak interpretuvati tak i napravlyati ale z inertnistyu yak takoyu Vlasne inertnist opisuvana Bodriyarom to yak absolyutna zdatnist poglinannya to yak absolyutna prozorist viyavlyayetsya specifichnoyu masovoyu strategiyeyu strategichnoyu NE diyeyu Bud hto mozhe ociniti svoyu prichetnist do tak zvanoyi masi za zagalnoyu zdatnistyu peretvoryuvati bud yakij informacijnij vpliv na chiste vidovishe spozhite bez zalishku i bez reakciyi Movchannya masi ce movchannya yake nakladaye zaboronu na te shob govorili pro neyi vid yiyi imeni tomu u masi nemaye predstavnikiv Zanureni u svoye movchannya teper masi perestayut buti sub yektom peredusim sub yektom istoriyi Bajduzhist mas yaku vlada pidtrimuvala protyagom usiyeyi istoriyi vishuye pro krah vladi same tomu zaraz vlada namagayetsya zamist zaohochuvannya pasivnosti pidshtovhnuti masu do uchasti v upravlinni a zamist movchannya vimagaye vislovitis ale na dumku Bodriyara vzhe pizno zminiti cyu inertnist masi takimi vimogami ta zaohochennyami Takozh Bodriyar pishe sho ne divlyachis na religijnist i viru masi vona ne prijnyala Ideyu Boga ale natomist prijnyala lishe jogo obraz pid obrazom Bodriyar rozumiye ceremonial teatralizovani cerkovni vistavi feyeriyi muchenikiv ta svyatih a takozh feyeriyi potojbichnogo zhittya Te sho zaluchilo masu do viri imanentnist ritualnogo vsuperech transcendentnosti Ideyi Racionalna komunikaciya ta masi nesumisni adzhe na dumku Bodriyara masi ne potriben sens voni shukayut vidovisha tomu sho protivlyatsya shematizaciyi yaka hovayetsya za logikoyu Tomu bud yakij logichnij diskurs masi perevodyat v ploshinu irracionalnogo de zhoden znak ne maye sensu i vitrachaye vsyu svoyu energiyu na te shob buti zavorozhuyuchim i vidovishnim Spokusa 1979 Alternativa sistemi kodiv yaki ni do chogo ne vidsilayut ta viroblyayut realne yak svoyi efekti bachitsya Bodriyaru v strategiyi zvablyuvannya Spokusa De la Seduction 1979 sho protistavlyaye muzhnosti virobnictva zhinochnist zvablyuvannya Specifikoyu zhinochogo ye ne yakij nebud rid diyi ale te sho ne opisuyetsya v terminah diyi i nazivayetsya u Bodriyara spokusoyu Peredbachayetsya sho za bud yakoyu tehnologiyeyu spokushannya ye sam spokusa yak pozastrukturna sila sho vimagaye ne vrivnovazhuyuchoyi reakciyi ale nadmirnoyi viddachi pidvishennya stavok u gri ponyatti yake yak i spokusa povoli ontologizuyetsya A gra bez limitu stavok ne mozhe buti zigrana racionalno ale tilki agonalno ne obachlivo a v rezhimi riziku smertelno nebezpechnogo zmagannya tobto staye groyu v najbilsh chistomu yiyi zmagalnomu viglyadi i pidsumkom takoyi gri mozhe stati tilki agoniya Yaksho racionalni poslidovnosti sliv situacij dij i t d mozhut rozvivatisya i zaznavati krizi to vidnosini elementiv u spokuslivih seriyah pidporyadkovuyutsya inshij logici svogo rodu logici lavini Ce tezh poryadok ale katastrofichnij poryadok Takim ye zv yazok sliv u virshi sho charuyut odin odnogo krim strofichnoyi ritmichnoyi smislovoyi i vsyakoyi inshoyi teksturi sliv poyava yakih viklikana svogo rodu prichinnistyu ale cya prichinnist katastrofichna prichinnist zacharovuvannya Tak yakbi slova mogli vstupati v osobistisni vidnosini sho ne piddayutsya virshoznavchomu analizu Tak strategiya zhinochnosti polyagaye v tomu shob vvazhati sebe doleyu inshogo a ne znakom jogo vlasnoyi doli i tim samim rujnuvati simvolichnij poryadok zvertayuchi znaki v rechi slova v osobistosti i t d Bud yakij sens isnuye zavdyaki etichnomu zusillyu protistoyati zacharovuvannyu Ale tak samo yak prostodushna epoha virobnictva rechej zminyuyetsya vitonchenoyu epohoyu virobnictva potreb virobnictvo sensu stikayetsya z neobhidnistyu viroblyati popit na zmist Ne mozhna bilshe rozrahovuvati ni na prirodnist sensu koli zmist prihovanij za yavishami yaki nalezhit chitati yak znaki ni na jogo totalnist koli sens yavlenij ale viyavlyayetsya tilki zusillyam uporyadkuvannya viyavlennya strukturi Sens viyavlyayetsya pohidnim vid ponyat sho ranishe ne rozglyadalisya yak centralni takih yak gra abo vlada i viroblyayetsya v ramkah vidpovidnih strategij Virobnictvo zh i translyaciya sensu zavzhdi zabezpechuvalisya simvolichnim poryadkom yakoyus tradiciyeyu Z pidrivom cogo poryadku koli znaki viroblyayutsya i spozhivayutsya yak rechi metaforichni pidstavi movi ta sub yektivnosti vitisnyayutsya principom metamorfozi stanovlennya inshim Tak chudovi peretvorennya personazhiv reklami bud to brudnij posud abo nedoglyanute tilo ne prosto metaforichno vkazuyut na korisnist realnogo produktu ale sami ye tiyeyu realnistyu yaka prodayetsya Fatalni strategiyi 1983 Otrimavshi zagalne poshirennya simulyaciya vmertvila realnist i zaminila yiyi giperrealnistyu Bodriyar hoche cim skazati sho simulyakr ne tilki nizhche togo sho vin simulyuye ale navpaki vin predstavlyaye posilenu abo dovedenu do vishoyi stadiyi formu bilsh realnu nizh sama realnist Kopiya pecheri Lako vidviduvana turistami stala vzhe bilsh realnoyu nizh original Centr Bobur yakij Bodriyar nazivaye doskonalim krugovim operatorom vivodit na scenu giperrealnist kulturi takim zhe chinom yak gipermarket viviv na scenu giperrealnist tovaru abo veliki interaktivni mas media giperrealnist spilkuvannya U cij knizi Bodriyar navodit inshi prikladi giperrealnosti zavdyaki yakij moda vidteper krasivisha nizh krasa pornografiya seksualnisha nizh seks terorizm nese v sobi bilshe nasilstva nizh nasilstvo spokusa bilsh shtuchna nizh obman nepristojne pomitnishe nizh vidimist Z tih pir yak realnist ne vede bilsh ni do chogo sho yiyi perevershuye yij zalishayetsya tilki rozmnozhuvatisya klonuvati samu sebe neobmezheno vidtvoryuvati samu sebe ne posilayuchi bilsh ni do chogo Tak vona pozbavlena kincya u dvoh znachennyah cogo slova Koli znak vtrachaye zv yazok z realnistyu yaku vin poznachaye vin gipertrofuyetsya vin rozduvayetsya vin rozmnozhuyetsya i daye metastazi azh do togo sho vin mozhe poznachati yak vse tak i nichogo I todi vse zarazhayetsya cim samim principom neviznachenosti informaciya pracya istina socialnij status mova pam yat hudozhnya tvorchist ne zalishayuchi miscya dlya racionalnogo mislennya yak jogo prijnyato rozumiti Na misce realnosti prihodyat simulyakri yaki ne perestayut samoporodzhuvatisya i samovidtvoryuvatisya Teper ne dijsnist stoyit vishe vimislu a viyavlyayetsya nad dijsnistyu Amerika 1986 U 1986 roci podorozh po toj bik Atlantiki u serce giperrealnosti nadihnula Bodriyara na napisannya chudovogo narisu pid zagolovkom Amerika Ce filosofsko hudozhnye ese pro suchasnist golovnoyu osoblivistyu yakoyi ye stvorennya vse bilsh shtuchnogo seredovisha prozhivannya de lyudina vzhe ne strazhdaye vid vazhkoyi praci hvorob golodu nasilstva voyen i navit ne perezhivaye vazhkih dushevnih konfliktiv V Americi vsi molodi zdorovi bezperervno yidyat i shiroko posmihayutsya nochami tam ne gasyat vogni radio i TB pracyuyut 24 godini na dobu Amerikanci doskonali yak bogi zavdyaki sportu aerobici medichnim preparatam licevij hirurgiyi voni mozhut konstruyuvati svoyu zovnishnist yaka ranishe bula dana yak dolya Bodriyar zahoplenij Amerikoyu pravda okremi hmari na yiyi chistomu nebi bentezhat jogo Konstatuyuchi sho v SShA vsedozvolenist jde poryad iz gromadskoyu gipermorallyu sho peretvoryuye bud yakij disidentskij golos abo poziciyu v patologiyu yaku neobhidno vikorinyuvati v comu narisi vin nazivaye big pidtyupcem formoyu suyicidu stverdzhuye sho v Americi nihto ne divitsya televizor tak yak sam ekran divitsya na glyadachiv a takozh vislovlyuye dumku sho shvidkist formuyetsya chistimi ob yektami tak yak vona ye ekstatichnoyu formoyu ruhu Amerika dlya nogo odnochasno ye modellyu suchasnosti ostannim z pervisnih suspilstv i zakinchenoyu utopiyeyu Prozorist zla 1990 V Prozorosti zla La transparence du mal vin namagayetsya filosofski osmisliti te sho pobachiv v Americi i usvidomlyuye yaku cinu dovelosya zaplatiti za cej raj Vin dalekij vid snobizmu yevropejskih intelektualiv yaki vvazhayut obivateliv postindustrialnogo suspilstva tupimi konformistami Naspravdi apatiya po vidnoshennyu do politiki seksu i mistectva ye oznakoyu zvilnennya vid pomilkovih kumiriv Spravzhnya nebezpeka pov yazana z tim sho stvorene zusillyami chislennih fahivciv suspilstvo v yakomu zdayetsya bilshe nemaye niyakih form zla naspravdi duzhe hitke i vrazlive Ne tilki zovnishnya zagroza mozhe porushiti rivnovagu useredini sistemi zarodzhuyutsya novi nebezpechni virusi pered yakimi bezsili lyudi vigoduvani shtuchnoyu yizheyu Ce ne medichna tochnishe ne tilki medichna problema Mova jde pro te sho za fasadom gasel pacifizmu demokratiyi ekologiyi zdorov ya moralnoyi chistoti bezkonfliktnoyi komunikaciyi hovayutsya reaktivni formi zla U suspilstvi vidchuvayetsya yavnij deficit spivchuttya Avtonomni samodostatni i samovdovoleni individi proyavlyayut nespodivanu zhorstokist i navit tyagu do vbivstva Nareshti zvidki i yak mozhlivij u demokratichnomu suspilstvi rasizm i terorizm chomu v zbalansovanih sistemah suspilstva v ekonomici tehnici komp yuternih merezhah vidbuvayutsya zboyi naslidki yakih viyavlyayutsya nabagato bilsh znachnimi porivnyano z prirodnimi katastrofami Chi ne ye todi teoriya katastrof najvazhlivishim stvorennyam suchasnih fahivciv I chi ne povinni gumanitariyi dopovniti cyu sistemnu model novimi lyudskimi parametrami Zazvichaj voni vrahovuyutsya yak sub yektivnij faktor nebezpechni pristrasti i bazhannya lyudej sho porushuyut funkcionuvannya nalagodzhenih mashin Ale naspravdi nebezpeka jde ne stilki vid naturalnih skilki vid shtuchno kultivovanih bazhan Krim togo Bodriyar bere deyaki slova shob nadati yim novogo znachennya Virus ye dlya nogo znakovim terminom yakij vidsilaye yak do komp yuteriv tak i do epidemij form i merezh mi perezhivayemo virusnu epohu i comu ye skilki zavgodno prikladiv SNID i korov yachij skaz komp yuterni hakeri mizhnarodnij terorizm i informacijni potoki Pislya simvolichnoyi cinnosti i cinnosti znaka Zhan Bodriyar u Prozorosti zla stverdzhuye sho cinnist uvijshla v fraktalnu abo virusnu stadiyu vona poshiryuyetsya u vsih napryamkah bez vsyakih vkazivok na sho b to ne bulo Ce bilshe ne cinnist ale epidemiya znaku I tak vse prijmaye formu virusnoyi epidemiyi Riznomanitni merezhi a takozh Internet mayut prirodu metastaz sho rozvivayutsya neobmezheno Kladuchi kinec viznanim opoziciyam dobra i zla istini i brehni togo sho oznachaye i togo sho oznachayetsya epoha postmodernu harakterizuyetsya otzhe ne tilki sprijmanim yak blago zniknennyam oriyentiriv ale takozh shirokim procesom rujnuvannya sensu Teza Bodriyara polyagaye v tomu sho v suchasnih zahidnih suspilstvah informacijni tehnologiyi prizveli do poyavi ne tilki svitovogo sela pro yake govoriv Marshal Maklyuen a j svitu v yakomu sens stirayetsya a realnist zvoditsya do znakiv svogo isnuvannya sho yedino posilayutsya na samih sebe u toj chas yak same suspilstvo staye neproniknoyu strukturoyu Epoha modernu bula chasom revolyucijnih chi inshih vibuhiv zzovni Epoha postmodernu ce chas vibuhu vseredinu BibliografiyaKnigi francuzkoyu Sistema rechej 1968 Suspilstvo spozhivannya 1970 Do kritiki politichnoyi ekonomiyi znaka 1972 Simvolichnij obmin i smert 1976 Zabuti Fuko 1977 Spokusa 1979 Simulyakri i simulyaciya 1981 Fatalni strategiyi 1983 Prozorist Zla 1990 Vijni v zatoci ne bulo 1991 Amerika 1997 Paroli Vid fragmenta do fragmenta 2000 Knigi ukrayinskoyu perekladi Simvolichnij obmin i smert pereklad Leonida Kononovicha Lviv Kalvariya 2004 Simulyakri i simulyaciya pereklad Volodimira Hovhuna Kiyiv Vidavnictvo Solomiyi Pavlichko Osnovi 2004 Bozhista livicya pereklad Leonida Kononovicha Lviv Kalvariya 2007 Fatalni strategiyi pereklad Leonida Kononovicha Lviv Kalvariya 2010 Statti ukrayinskoyu perekladi Mat tvoyu tak 26 chervnya 2015 u Wayback Machine V poshukah absolyutnogo zla 31 serpnya 2017 u Wayback Machine Duh terorizmu 30 serpnya 2017 u Wayback Machine Pornografiya vijni 31 serpnya 2017 u Wayback Machine Pro nigilizm 4 kvitnya 2016 u Wayback Machine PrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 CONOR Sl d Track Q16744133 Collinson D Biographical Dictionary of Twentieth Century Philosophers 1996 ISBN 978 0 415 06043 1 d Track Q19944832d Track Q79085650 Klod Levi Stros d Track Q128126 Sheluhin 2013 LiteraturaKovalevskij V Bodriyar Zhan Politichna enciklopediya redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 S 70 ISBN 978 966 611 818 2 Bodriyar Zhan Filosofskij enciklopedichnij slovnik V I Shinkaruk gol redkol ta in Kiyiv Institut filosofiyi imeni Grigoriya Skovorodi NAN Ukrayini Abris 2002 742 s 1000 ekz BBK 87ya2 ISBN 966 531 128 X PosilannyaBodriyar Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Jean BaudrillardZhan Bodriyar pro burzhuaziyu 5 chervnya 2014 u Wayback Machine Sheluhin V Dzerkalo bez vidobrazhennya vidobrazhennya bez dzerkala Delegitimaciya Golodomoru yak simulyaciya Volodimir Sheluhin f tet sociologiyi Kiyivskogo nacionalnogo universitetu im Tarasa Shevchenka Histor ans sajt 2013 21 travnya