В'єтнам — південносхідноазійська країна, що знаходиться на південно-східному краї континенту . Загальна площа країни 331 210 км² (66-те місце у світі), з яких на суходіл припадає 310 070 км², а на поверхню внутрішніх вод — 21 140 км². Площа країни вдвічі менша за площу України.
Географія В'єтнаму | |
---|---|
![]() Географічне положення В'єтнаму | |
Географічне положення | |
Континент | Азія |
Регіон | Південно-Східна Азія |
Координати | 16°10′ пн. ш. 107°50′ сх. д. / 16.167° пн. ш. 107.833° сх. д. |
Територія | |
Площа | 331 210 км² (66-те) |
• суходіл | 98,7 % |
• води | 1,3 % |
Морське узбережжя | 3444 км |
Державний кордон | 4616 км |
Рельєф | |
Тип | низовинно-гористий |
Найвища точка | гора Фаншипан (3144 м) |
Найнижча точка | Південнокитайське море (0 м) |
Клімат | |
Тип | субекваторіальний |
Внутрішні води | |
Найдовша річка | Хонгха (1150 км) |
Найбільше озеро | озеро Баокай (150 км² км²) |
Інше | |
Природні ресурси | фосфати, кам'яне вугілля, руди кольорових металів, рідкісноземельні елементи, боксити, вуглеводні, деревина, гідроенергія, родючі ґрунти |
Стихійні лиха | тропічні циклони, повіді |
Екологічні проблеми | знеліснення, деградація земель, забруднення вод |
Назва
Офіційна назва — Соціалістична Республіка В'єтнам, В'єтнам, СРВ (в'єт. Cong Hoa Xa Hoi Chu Nghia Viet Nam, Viet Nam). Назва країни перекладається з в'єтнамської як Земля південних в'єтів. Це калька з китайського топоніму Юенань, де «юе» — китайська назва в'єтів, а «нань» — південь. Первісна, до н. е., область розселення в'єтів включала північну частину басейну річки Сіцзян (сучасний Південний Китай), звідки вони прибережними низовинами поступово просувались на південь. Вперше назву В'єтнам вжив середньовічний поет XVI століття, у своїй книзі «Пророцтва Чанг Чиня», коли написав «І був утворений В'єтнам». Цю назву було вигравійовано на різних 12 стелах XVI—XVII століть, зокрема в пагоді в Хайфоні. У 1804–1813 роках імператор Зя Лонг використовував слово В'єтнам в офіційних документах. Однак до 1945 року країна називалася зазвичай Аннам, коли її назву було офіційно змінено імператором Бао Даєм.
Історія дослідження території
Географічне положення
В'єтнам — південносхідноазійська країна, що межує з трьома іншими країнами: на півночі — з Китаєм (спільний кордон — 1297 км), на заході — з Лаосом (2161 км) і Камбоджею (1158 км). Загальна довжина державного кордону — 4616 км. Територія В'єтнаму видовжена в меридіональному напрямі, відстань між крайніми північною і південною точками близько 1750 км, а в широтному напрямі її протяжність від 616 км на півночі, від Монгкая до лаоського кордону, до 46,5 км в центральній частині, в області Чунгбо. В'єтнам на північному сході омивається водами Тонкінської затоки, на сході — безпосередньо водами Південнокитайського моря, на південному заході — Сіамської затоки Тихого океану. Загальна довжина морського узбережжя, що нагадує латинську букву S, 3444 км (без довжини узбережжя численних прибережних островів).
- Карта В'єтнаму від ООН (англ.)
- Порівняння розмірів території В'єтнаму та США
- Територіальні претензії країн у Південнокитайському морі
Згідно з Конвенцією Організації Об'єднаних Націй з морського права (UNCLOS) 1982 року, протяжність територіальних вод країни встановлено в 12 морських миль (22,2 км). Прилегла зона, що примикає до територіальних вод, в якій держава може здійснювати контроль необхідний для запобігання порушень митних, фіскальних, імміграційних або санітарних законів простягається на 24 морські милі (44,4 км) від узбережжя (стаття 33). Виключна економічна зона встановлена на відстань 200 морських миль (370,4 км) від узбережжя. Континентальний шельф — 200 морських миль (370,4 км) від узбережжя, або до континентальної брівки (стаття 76).
Крайні пункти
Час
Геологія
Корисні копалини
Надра В'єтнаму багаті на ряд корисних копалин: фосфати, кам'яне вугілля, марганець, рідкісноземельні елементи, боксити, хромати, нафту, природний газ.
Сейсмічність
Вулканізм
Рельєф
Більше ¾ території країни займають гори, плато і плоскогір'я висотою до 3143 м. На узбережжі — низовини, головним чином в дельтах річки Хонгха на півночі і Меконг — на півдні. Середні висоти — 398 м; найнижча точка — рівень вод Південнокитайського моря (0 м); найвища точка — гора Фаншипан (3144 м).
- Рельєф В'єтнаму
- Гіпсометрична карта В'єтнаму
- Супутниковий знімок поверхні країни
- Карта країни (англ.)
Від північного кордону країни в південно-східному напрямі простягся хребет (в перекладі «Головна гірська гряда»), який є вододілом річок Хонгха (Червона) і Да. У межах цієї гряди протягом 200 км є декілька піків з відмітками понад 2500 м, в тому числі найвища гора Індокитаю Фаншипан (3143 м). Далі на захід, аж до кордону з Лаосом, простежується серія нижчих паралельних хребтів з вершинами від 1600 до 2100 м. Праві притоки річки Хонгха, що перетинають гори , мають вузькі каньйоноподібні долини.
На півдні від 20-й паралелі вздовж кордону з Лаосом і Камбоджею на 1200 км простяглися гори Чионгшон («Довгі гори»), що мають круті східні схили і сходинками знижуються на захід у Лаосі, до долини річки Меконг. Найвища точка — гора (2711 м) знаходиться на північному заході, на кордоні з Лаосом. Структурно чітко розрізнюються Північний і Південний Чионгшон. Північний Чионгшон являє собою серію гряд, що протяглися під різними кутами у напрямі до узбережжя. Стікаючі з гір річки несуть свої води в південно-східному і східному напрямах. Південний Чионгшон утворює систему хребтів, нагір'їв, плато і долин. На півдню від 15-й паралелі зосереджена група вершин з висотами понад 2000 м. Найвища — гранітний пік (2598 м). Між 11 і 12° пн. ш. окремі вершини досягають 2100 м. Найбільші плато Південного Чионгшону — , Плейку, , і — об'єднують під загальною назвою («Західне плато»). Їх середні висоти 500—1000 м. Це плато складене базальтовими лавами, серед яких підносяться живописні конуси згаслих вулканів. Виділяється гора («Паща дракона») на плато Плейку. З цього плато беруть початок численні річки, що належать басейну Меконгу або впадають безпосередньо в океан. Деякі хребти Південного Чионгшону підходять близько до узбережжя Південнокитайського моря.
- Гора Фаншипан
- Гірська ущелина на півночі
- В'єтнамський рівнинний пейзаж
- Карстовий рельєф затоки Халонг
Рівнини у В'єтнамі становлять 25 % всієї території, але саме там зосереджена основна господарська діяльність. Найбільші рівнини сформовані дельтами річок Хонгха на півночі і Меконг на півдні. Між ними тягнеться ланцюжок вузьких берегових рівнин і дельт відносно невеликих річок.
Узбережжя
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4TDBoaFRHOXVaMEpoZVVKSlJ5NXFjR2N2TWpJd2NIZ3RTR0ZNYjI1blFtRjVRa2xITG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Острови
Клімат
Територія В'єтнаму лежить у субекваторіальному кліматичному поясі. Влітку переважають екваторіальні повітряні маси, взимку — тропічні. Влітку вітри дмуть від, а взимку до екватора. Сезонні амплітуди температури повітря незначні, зимовий період не набагато прохолодніший за літній. Зволоження достатнє, у літньо-осінній період з морів та океанів часто надходять руйнівні тропічні циклони.
- Сонячна радіація (англ.)
- Кліматична карта В'єтнаму (за Кеппеном)
В'єтнам є членом Всесвітньої метеорологічної організації (WMO), в країні ведуться систематичні спостереження за погодою.
Внутрішні води
Загальні запаси відновлюваних водних ресурсів (ґрунтові і поверхневі прісні води) становлять 884,1 км³. Станом на 2012 рік в країні налічувалось 46 тис. км² зрошуваних земель.
- Гідрографічна мережа В'єтнаму
- Сточище річки Хонгха
- Річка Хонгха (Червона) під час повіді
- Верхів'я Хонгха
Річки
Річки країни належать басейну Південнокитайського моря Тихого океану. Загальний об'єм стоку в'єтнамських річок становить 785 км³, понад 76 % припадає на басейни річок Меконг (475 м³) і Хонгха (121 км³). Інші великі річки: Ма, Лам , .
Озера
Болота
Ґрунтові води
Ґрунти
Рослинність
Земельні ресурси В'єтнаму (оцінка 2011 року):
- придатні для сільськогосподарського обробітку землі — 34,8 %,
- орні землі — 20,6 %,
- багаторічні насадження — 12,1 %,
- землі, що постійно використовуються під пасовища — 2,1 %;
- землі, зайняті лісами і чагарниками — 45 %;
- інше — 20,2 %.
Тваринний світ
У зоогеографічному відношенні територія країни відноситься до Індо-малайської області.
Охорона природи
В'єтнам є учасником ряду міжнародних угод з охорони навколишнього середовища:
- Конвенції про біологічне різноманіття (CBD),
- Рамкової конвенції ООН про зміну клімату (UNFCCC),
- Кіотського протоколу до Рамкової конвенції,
- Конвенції ООН з боротьби з спустелюванням (UNCCD),
- Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення (CITES),
- Конвенції про заборону військового впливу на природне середовище (ENMOD),
- Базельської конвенції протидії транскордонному переміщенню небезпечних відходів,
- Конвенції з міжнародного морського права,
- Монреальського протоколу з охорони озонового шару,
- (MARPOL),
- Рамсарської конвенції із захисту водно-болотних угідь.
Стихійні лиха та екологічні проблеми
На території країни спостерігаються небезпечні природні явища і стихійні лиха: нечасті тайфуни з травня по січень, що спричинюють повіді, особливо в дельті Меконгу.
- Лісові пожежі в Індокитаї з космосу
Серед екологічних проблем варто відзначити знеліснення і деградацію земель через і неконтрольовані лісозаготівлі;
- забруднення вод і , що загрожують морським екосистемам узбережжя;
- забруднення підземних вод;
- швидку деградацію природних екосистем навколо зростаючих Ханоя і Хошиміна.
Фізико-географічне районування
У фізико-географічному відношенні територію В'єтнаму можна розділити на _ райони, що відрізняються один від одного рельєфом, кліматом, рослинним покривом: .
Див. також
Примітки
- Vietnam, Geography. Factbook.
- Котляков В. М., 2006.
- Поспелов Е. М., 2005.
- Атлас світу, 2005.
- Part II : ( )[англ.] // United Nations Convention on the Law of the Sea. — N. Y. : United Nations. — Дата звернення: 21 лютого 2017 року.
- Part VI : ( )[англ.] // United Nations Convention on the Law of the Sea. — N. Y. : United Nations. — Дата звернення: 21 лютого 2017 року.
- Time zone converter : ( )[англ.] // Калькулятор різниці в часі між двома пунктами. — The Time Now, 2017. — 16 June. — Дата звернення: 21 грудня 2017 року.
- В'єтнам // Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — С. 3. — .
- Атлас. Географія материків і океанів, 2014.
- ФГАМ, 1964.
- Members : ( )[англ.] // World Meteorological Organization (WMO). — Дата звернення: 22 лютого 2017 року.
- Ramsar Sites Information Service : ( )[англ.] : [ 8 березня 2019 року] // rsis.ramsar.org. — Convention on Wetlands. — Дата звернення: 8 березня 2019 року.
Література
Українською
- Атлас світу / голов. ред. ; зав. ред. ; відп. ред. . — К. : ДНВП «Картографія», 2005. — 336 с. — .
- Атлас. 7 клас. Географія материків і океанів / Укладачі , Н. І. Чанцева. — К. : ДНВП «Картографія», 2014.
- Бєлозоров С. Т. Географія материків. — К. : Вища школа, 1971. — 371 с.
- Фізична географія материків і океанів : навч. посіб. для студентів ВНЗ : [у 2 ч.]. — Н. : Ніжинський державний університет ім. Миколи Гоголя, 2013. — 306 с. — .
- В'єтнам // Гірничий енциклопедичний словник : [у 3-х тт.] / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — .
- Країнознавчий словник-довідник. — 5-те вид., перероб. і доп. — К. : Знання, 2008. — 839 с. — .
- Панасенко Б. Д. Фізична географія материків : навч. посіб. : в 2 ч. — В. : ЕкоБізнесЦентр, 1999. — 200 с.
- Фізична географія материків та океанів : підруч. для студ. вищ. навч. закл. : у 2 т / за ред. П. Г. Шищенка. — К. : Видавництво Київського нац. ун-т ім. Т. Шевченка, 2009. — Т. 1. : Азія. — 643 с. — .
- Юрківський В. М. Регіональна економічна і соціальна географія. Зарубіжні країни: Підручник. — 2-ге. — К. : Либідь, 2001. — 416 с. — .
Англійською
- (англ.) . The Encyclopedia of World Geography. — Andromeda, 2002. — 288 с. — .
Російською
- (рос.) , , Водохранилища. — М. : Мысль, 1987. — 326 с. — (Природа мира)
- (рос.) Алисов Б. П., , Курс климатологии [в 3-х тт.] / под. ред. . — Л. : Гидрометиздат, 1954. — Т. 3. Климаты земного шара. — 320 с.
- (рос.) Апродов В. А. Вулканы. — М. : Мысль, 1982. — 368 с. — (Природа мира)
- (рос.) Апродов В. А. Зоны землетрясений. — М. : Мысль, 2010. — 462 с. — (Природа мира) — .
- (рос.) Букштынов А. Д., , Крылов Г. В. Леса. — М. : Мысль, 1981. — 316 с. — (Природа мира)
- (рос.) Власова Т. В. Физическая география материков. С прилегающими частями океанов. Евразия, Северная Америка. — 4-е, перераб. — М. : Просвещение, 1986. — 417 с.
- (рос.) Гвоздецкий Н. А. Карст. — М. : Мысль, 1981. — 214 с. — (Природа мира)
- (рос.) Гвоздецкий Н. А., Голубчиков Ю. Н. Горы. — М. : Мысль, 1987. — 400 с. — (Природа мира)
- (рос.) Географический энциклопедический словарь: географические названия / под. ред. А. Ф. Трёшникова. — 2-е изд., доп. — М. : Советская энциклопедия, 1989. — 585 с. — .
- (рос.) Исаченко А. Г., Ландшафты. — М. : Мысль, 1989. — 504 с. — (Природа мира) — .
- (рос.) Каплин П. А., Леонтьев О. К., , Берега. — М. : Мысль, 1991. — 480 с. — (Природа мира) — .
- (рос.) Словарь современных географических названий / под общей редакцией акад. В. М. Котлякова. — Екатеринбург : У-Фактория, 2006.
- (рос.) Литвин В. М., Лымарев В. И. Острова. — М. : Мысль, 2010. — 288 с. — (Природа мира) — .
- (рос.) Лобова Е. В., Хабаров А. В. Почвы. — М. : Мысль, 1983. — 304 с. — (Природа мира)
- (рос.) Максаковский В. П. Географическая картина мира. Книга I: Общая характеристика мира. — М. : Дрофа, 2008. — 495 с. — .
- (рос.) Максаковский В. П. Географическая картина мира. Книга II: Региональная характеристика мира. — М. : Дрофа, 2009. — 480 с. — .
- (рос.) В'єтнам // Поспелов Е. М. Топонимический словарь. — М. : АСТ, 2005. — 229 с. — .
- (рос.) Азия. — М. : Прогресс, 1982. — 316 с. — (Континенты, на которых мы живем)
- (рос.) География / под ред. проф. А. П. Горкина. — М. : Росмэн-Пресс, 2006. — 624 с. — (Современная иллюстрированная энциклопедия) — .
- (рос.) Физико-географический атлас мира. — М. : Академия наук СССР и Главное управление геодезии и картографии ГУГК СССР, 1964. — 298 с.
- (рос.) Энциклопедия стран мира / глав. ред. Н. А. Симония. — М. : НПО «Экономика» РАН, отделение общественных наук, 2004. — 1319 с. — .
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Географія В'єтнаму |
Вікісховище : Атлас В'єтнаму.
- Карти В'єтнаму : ( )[англ.] // Perry–Castañeda Library Map Collection. — Дата звернення: 21 листопада 2017 року.
- Vietnam : ( )[англ.] : [арх. 11 квітня 2019 року] // The World Factbook. — Washington, D.C. : Central Intelligence Agency, 2017. — 16 June. — Дата звернення: 21 лютого 2019 року. — ISSN 1553-8133.
- Добірка публікацій про В'єтнам : ( )[рос.] // «Вокруг света». — Дата звернення: 23 грудня 2017 року.
- European Digital Archive on the Soil Maps of the world : ( )[англ.] // (ESDAC). — Дата звернення: 23 грудня 2017 року. — карти ґрунтового покрову В'єтнаму.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
V yetnam pivdennoshidnoazijska krayina sho znahoditsya na pivdenno shidnomu krayi kontinentu Zagalna plosha krayini 331 210 km 66 te misce u sviti z yakih na suhodil pripadaye 310 070 km a na poverhnyu vnutrishnih vod 21 140 km Plosha krayini vdvichi mensha za ploshu Ukrayini Geografiya V yetnamuGeografichne polozhennya V yetnamuGeografichne polozhennyaKontinent AziyaRegion Pivdenno Shidna AziyaKoordinati 16 10 pn sh 107 50 sh d 16 167 pn sh 107 833 sh d 16 167 107 833TeritoriyaPlosha 331 210 km 66 te suhodil 98 7 vodi 1 3 Morske uzberezhzhya 3444 kmDerzhavnij kordon 4616 kmRelyefTip nizovinno goristijNajvisha tochka gora Fanshipan 3144 m Najnizhcha tochka Pivdennokitajske more 0 m KlimatTip subekvatorialnijVnutrishni vodiNajdovsha richka Hongha 1150 km Najbilshe ozero ozero Baokaj 150 km km InshePrirodni resursi fosfati kam yane vugillya rudi kolorovih metaliv ridkisnozemelni elementi boksiti vuglevodni derevina gidroenergiya rodyuchi gruntiStihijni liha tropichni cikloni povidiEkologichni problemi znelisnennya degradaciya zemel zabrudnennya vodNazvaOficijna nazva Socialistichna Respublika V yetnam V yetnam SRV v yet Cong Hoa Xa Hoi Chu Nghia Viet Nam Viet Nam Nazva krayini perekladayetsya z v yetnamskoyi yak Zemlya pivdennih v yetiv Ce kalka z kitajskogo toponimu Yuenan de yue kitajska nazva v yetiv a nan pivden Pervisna do n e oblast rozselennya v yetiv vklyuchala pivnichnu chastinu basejnu richki Siczyan suchasnij Pivdennij Kitaj zvidki voni priberezhnimi nizovinami postupovo prosuvalis na pivden Vpershe nazvu V yetnam vzhiv serednovichnij poet XVI stolittya u svoyij knizi Proroctva Chang Chinya koli napisav I buv utvorenij V yetnam Cyu nazvu bulo vigravijovano na riznih 12 stelah XVI XVII stolit zokrema v pagodi v Hajfoni U 1804 1813 rokah imperator Zya Long vikoristovuvav slovo V yetnam v oficijnih dokumentah Odnak do 1945 roku krayina nazivalasya zazvichaj Annam koli yiyi nazvu bulo oficijno zmineno imperatorom Bao Dayem Istoriya doslidzhennya teritoriyiGeografichne polozhennyaV yetnam pivdennoshidnoazijska krayina sho mezhuye z troma inshimi krayinami na pivnochi z Kitayem spilnij kordon 1297 km na zahodi z Laosom 2161 km i Kambodzheyu 1158 km Zagalna dovzhina derzhavnogo kordonu 4616 km Teritoriya V yetnamu vidovzhena v meridionalnomu napryami vidstan mizh krajnimi pivnichnoyu i pivdennoyu tochkami blizko 1750 km a v shirotnomu napryami yiyi protyazhnist vid 616 km na pivnochi vid Mongkaya do laoskogo kordonu do 46 5 km v centralnij chastini v oblasti Chungbo V yetnam na pivnichnomu shodi omivayetsya vodami Tonkinskoyi zatoki na shodi bezposeredno vodami Pivdennokitajskogo morya na pivdennomu zahodi Siamskoyi zatoki Tihogo okeanu Zagalna dovzhina morskogo uzberezhzhya sho nagaduye latinsku bukvu S 3444 km bez dovzhini uzberezhzhya chislennih priberezhnih ostroviv Karta V yetnamu vid OON angl Porivnyannya rozmiriv teritoriyi V yetnamu ta SShA Teritorialni pretenziyi krayin u Pivdennokitajskomu mori Zgidno z Konvenciyeyu Organizaciyi Ob yednanih Nacij z morskogo prava UNCLOS 1982 roku protyazhnist teritorialnih vod krayini vstanovleno v 12 morskih mil 22 2 km Prilegla zona sho primikaye do teritorialnih vod v yakij derzhava mozhe zdijsnyuvati kontrol neobhidnij dlya zapobigannya porushen mitnih fiskalnih immigracijnih abo sanitarnih zakoniv prostyagayetsya na 24 morski mili 44 4 km vid uzberezhzhya stattya 33 Viklyuchna ekonomichna zona vstanovlena na vidstan 200 morskih mil 370 4 km vid uzberezhzhya Kontinentalnij shelf 200 morskih mil 370 4 km vid uzberezhzhya abo do kontinentalnoyi brivki stattya 76 Krajni punkti Dokladnishe Chas Dokladnishe UTC 7 5 godin riznici chasu z Kiyevom GeologiyaDokladnishe Geologiya V yetnamu Div takozh Gidrogeologiya V yetnamu Korisni kopalini Dokladnishe Korisni kopalini V yetnamu Nadra V yetnamu bagati na ryad korisnih kopalin fosfati kam yane vugillya marganec ridkisnozemelni elementi boksiti hromati naftu prirodnij gaz Sejsmichnist Dokladnishe Vulkanizm Div takozh RelyefDokladnishe Bilshe teritoriyi krayini zajmayut gori plato i ploskogir ya visotoyu do 3143 m Na uzberezhzhi nizovini golovnim chinom v deltah richki Hongha na pivnochi i Mekong na pivdni Seredni visoti 398 m najnizhcha tochka riven vod Pivdennokitajskogo morya 0 m najvisha tochka gora Fanshipan 3144 m Relyef V yetnamu Gipsometrichna karta V yetnamu Suputnikovij znimok poverhni krayini Karta krayini angl Vid pivnichnogo kordonu krayini v pivdenno shidnomu napryami prostyagsya hrebet v perekladi Golovna girska gryada yakij ye vododilom richok Hongha Chervona i Da U mezhah ciyeyi gryadi protyagom 200 km ye dekilka pikiv z vidmitkami ponad 2500 m v tomu chisli najvisha gora Indokitayu Fanshipan 3143 m Dali na zahid azh do kordonu z Laosom prostezhuyetsya seriya nizhchih paralelnih hrebtiv z vershinami vid 1600 do 2100 m Pravi pritoki richki Hongha sho peretinayut gori mayut vuzki kanjonopodibni dolini Na pivdni vid 20 j paraleli vzdovzh kordonu z Laosom i Kambodzheyu na 1200 km prostyaglisya gori Chiongshon Dovgi gori sho mayut kruti shidni shili i shodinkami znizhuyutsya na zahid u Laosi do dolini richki Mekong Najvisha tochka gora 2711 m znahoditsya na pivnichnomu zahodi na kordoni z Laosom Strukturno chitko rozriznyuyutsya Pivnichnij i Pivdennij Chiongshon Pivnichnij Chiongshon yavlyaye soboyu seriyu gryad sho protyaglisya pid riznimi kutami u napryami do uzberezhzhya Stikayuchi z gir richki nesut svoyi vodi v pivdenno shidnomu i shidnomu napryamah Pivdennij Chiongshon utvoryuye sistemu hrebtiv nagir yiv plato i dolin Na pivdnyu vid 15 j paraleli zoseredzhena grupa vershin z visotami ponad 2000 m Najvisha granitnij pik 2598 m Mizh 11 i 12 pn sh okremi vershini dosyagayut 2100 m Najbilshi plato Pivdennogo Chiongshonu Plejku i ob yednuyut pid zagalnoyu nazvoyu Zahidne plato Yih seredni visoti 500 1000 m Ce plato skladene bazaltovimi lavami sered yakih pidnosyatsya zhivopisni konusi zgaslih vulkaniv Vidilyayetsya gora Pasha drakona na plato Plejku Z cogo plato berut pochatok chislenni richki sho nalezhat basejnu Mekongu abo vpadayut bezposeredno v okean Deyaki hrebti Pivdennogo Chiongshonu pidhodyat blizko do uzberezhzhya Pivdennokitajskogo morya Gora Fanshipan Girska ushelina na pivnochi V yetnamskij rivninnij pejzazh Karstovij relyef zatoki Halong Rivnini u V yetnami stanovlyat 25 vsiyeyi teritoriyi ale same tam zoseredzhena osnovna gospodarska diyalnist Najbilshi rivnini sformovani deltami richok Hongha na pivnochi i Mekong na pivdni Mizh nimi tyagnetsya lancyuzhok vuzkih beregovih rivnin i delt vidnosno nevelikih richok Uzberezhzhya Vid na v yetnamskij bereg Ostrovi Dokladnishe KlimatDokladnishe Teritoriya V yetnamu lezhit u subekvatorialnomu klimatichnomu poyasi Vlitku perevazhayut ekvatorialni povitryani masi vzimku tropichni Vlitku vitri dmut vid a vzimku do ekvatora Sezonni amplitudi temperaturi povitrya neznachni zimovij period ne nabagato proholodnishij za litnij Zvolozhennya dostatnye u litno osinnij period z moriv ta okeaniv chasto nadhodyat rujnivni tropichni cikloni Sonyachna radiaciya angl Klimatichna karta V yetnamu za Keppenom V yetnam ye chlenom Vsesvitnoyi meteorologichnoyi organizaciyi WMO v krayini vedutsya sistematichni sposterezhennya za pogodoyu Vnutrishni vodiDokladnishe Zagalni zapasi vidnovlyuvanih vodnih resursiv gruntovi i poverhnevi prisni vodi stanovlyat 884 1 km Stanom na 2012 rik v krayini nalichuvalos 46 tis km zroshuvanih zemel Gidrografichna merezha V yetnamu Stochishe richki Hongha Richka Hongha Chervona pid chas povidi Verhiv ya Hongha Richki Dokladnishe Richki krayini nalezhat basejnu Pivdennokitajskogo morya Tihogo okeanu Zagalnij ob yem stoku v yetnamskih richok stanovit 785 km ponad 76 pripadaye na basejni richok Mekong 475 m i Hongha 121 km Inshi veliki richki Ma Lam Ozera Dokladnishe Bolota Dokladnishe Gruntovi vodiGruntiDokladnishe RoslinnistDokladnishe Zemelni resursi V yetnamu ocinka 2011 roku pridatni dlya silskogospodarskogo obrobitku zemli 34 8 orni zemli 20 6 bagatorichni nasadzhennya 12 1 zemli sho postijno vikoristovuyutsya pid pasovisha 2 1 zemli zajnyati lisami i chagarnikami 45 inshe 20 2 Div takozh Tvarinnij svitDokladnishe U zoogeografichnomu vidnoshenni teritoriya krayini vidnositsya do Indo malajskoyi oblasti Div takozh Ptahi V yetnamu taOhorona prirodiDokladnishe V yetnam ye uchasnikom ryadu mizhnarodnih ugod z ohoroni navkolishnogo seredovisha Konvenciyi pro biologichne riznomanittya CBD Ramkovoyi konvenciyi OON pro zminu klimatu UNFCCC Kiotskogo protokolu do Ramkovoyi konvenciyi Konvenciyi OON z borotbi z spustelyuvannyam UNCCD Konvenciyi pro mizhnarodnu torgivlyu vidami dikoyi fauni i flori sho perebuvayut pid zagrozoyu zniknennya CITES Konvenciyi pro zaboronu vijskovogo vplivu na prirodne seredovishe ENMOD Bazelskoyi konvenciyi protidiyi transkordonnomu peremishennyu nebezpechnih vidhodiv Konvenciyi z mizhnarodnogo morskogo prava Monrealskogo protokolu z ohoroni ozonovogo sharu MARPOL Ramsarskoyi konvenciyi iz zahistu vodno bolotnih ugid Stihijni liha ta ekologichni problemiDokladnishe Na teritoriyi krayini sposterigayutsya nebezpechni prirodni yavisha i stihijni liha nechasti tajfuni z travnya po sichen sho sprichinyuyut povidi osoblivo v delti Mekongu Lisovi pozhezhi v Indokitayi z kosmosu Sered ekologichnih problem varto vidznachiti znelisnennya i degradaciyu zemel cherez i nekontrolovani lisozagotivli zabrudnennya vod i sho zagrozhuyut morskim ekosistemam uzberezhzhya zabrudnennya pidzemnih vod shvidku degradaciyu prirodnih ekosistem navkolo zrostayuchih Hanoya i Hoshimina Fiziko geografichne rajonuvannyaU fiziko geografichnomu vidnoshenni teritoriyu V yetnamu mozhna rozdiliti na rajoni sho vidriznyayutsya odin vid odnogo relyefom klimatom roslinnim pokrivom Div takozh Div takozhPivdenno Shidna AziyaPrimitkiVietnam Geography Factbook Kotlyakov V M 2006 Pospelov E M 2005 Atlas svitu 2005 Part II angl United Nations Convention on the Law of the Sea N Y United Nations Data zvernennya 21 lyutogo 2017 roku Part VI angl United Nations Convention on the Law of the Sea N Y United Nations Data zvernennya 21 lyutogo 2017 roku Time zone converter angl Kalkulyator riznici v chasi mizh dvoma punktami The Time Now 2017 16 June Data zvernennya 21 grudnya 2017 roku V yetnam Girnichij enciklopedichnij slovnik u 3 t za red V S Bileckogo D Shidnij vidavnichij dim 2004 T 3 S 3 ISBN 966 7804 78 X Atlas Geografiya materikiv i okeaniv 2014 FGAM 1964 Members angl World Meteorological Organization WMO Data zvernennya 22 lyutogo 2017 roku Ramsar Sites Information Service angl 8 bereznya 2019 roku rsis ramsar org Convention on Wetlands Data zvernennya 8 bereznya 2019 roku LiteraturaUkrayinskoyu Atlas svitu golov red zav red vidp red K DNVP Kartografiya 2005 336 s ISBN 9666315467 Atlas 7 klas Geografiya materikiv i okeaniv Ukladachi N I Chanceva K DNVP Kartografiya 2014 Byelozorov S T Geografiya materikiv K Visha shkola 1971 371 s Fizichna geografiya materikiv i okeaniv navch posib dlya studentiv VNZ u 2 ch N Nizhinskij derzhavnij universitet im Mikoli Gogolya 2013 306 s ISBN 978 617 527 106 3 V yetnam Girnichij enciklopedichnij slovnik u 3 h tt za red V S Bileckogo D Shidnij vidavnichij dim 2004 T 3 752 s ISBN 966 7804 78 X Krayinoznavchij slovnik dovidnik 5 te vid pererob i dop K Znannya 2008 839 s ISBN 978 966 346 330 8 Panasenko B D Fizichna geografiya materikiv navch posib v 2 ch V EkoBiznesCentr 1999 200 s Fizichna geografiya materikiv ta okeaniv pidruch dlya stud vish navch zakl u 2 t za red P G Shishenka K Vidavnictvo Kiyivskogo nac un t im T Shevchenka 2009 T 1 Aziya 643 s ISBN 978 966 439 257 7 Yurkivskij V M Regionalna ekonomichna i socialna geografiya Zarubizhni krayini Pidruchnik 2 ge K Libid 2001 416 s ISBN 966 06 0092 5 Anglijskoyu angl The Encyclopedia of World Geography Andromeda 2002 288 s ISBN 1871869587 Rosijskoyu ros Vodohranilisha M Mysl 1987 326 s Priroda mira ros Alisov B P Kurs klimatologii v 3 h tt pod red L Gidrometizdat 1954 T 3 Klimaty zemnogo shara 320 s ros Aprodov V A Vulkany M Mysl 1982 368 s Priroda mira ros Aprodov V A Zony zemletryasenij M Mysl 2010 462 s Priroda mira ISBN 978 5 244 01122 7 ros Bukshtynov A D Krylov G V Lesa M Mysl 1981 316 s Priroda mira ros Vlasova T V Fizicheskaya geografiya materikov S prilegayushimi chastyami okeanov Evraziya Severnaya Amerika 4 e pererab M Prosveshenie 1986 417 s ros Gvozdeckij N A Karst M Mysl 1981 214 s Priroda mira ros Gvozdeckij N A Golubchikov Yu N Gory M Mysl 1987 400 s Priroda mira ros Geograficheskij enciklopedicheskij slovar geograficheskie nazvaniya pod red A F Tryoshnikova 2 e izd dop M Sovetskaya enciklopediya 1989 585 s ISBN 5 85270 057 6 ros Isachenko A G Landshafty M Mysl 1989 504 s Priroda mira ISBN 5 244 00177 9 ros Kaplin P A Leontev O K Berega M Mysl 1991 480 s Priroda mira ISBN 5 244 00449 2 ros Slovar sovremennyh geograficheskih nazvanij pod obshej redakciej akad V M Kotlyakova Ekaterinburg U Faktoriya 2006 ros Litvin V M Lymarev V I Ostrova M Mysl 2010 288 s Priroda mira ISBN 978 5 244 01129 6 ros Lobova E V Habarov A V Pochvy M Mysl 1983 304 s Priroda mira ros Maksakovskij V P Geograficheskaya kartina mira Kniga I Obshaya harakteristika mira M Drofa 2008 495 s ISBN 978 5 358 05275 8 ros Maksakovskij V P Geograficheskaya kartina mira Kniga II Regionalnaya harakteristika mira M Drofa 2009 480 s ISBN 978 5 358 06280 1 ros V yetnam Pospelov E M Toponimicheskij slovar M AST 2005 229 s ISBN 5 17 016407 6 ros Aziya M Progress 1982 316 s Kontinenty na kotoryh my zhivem ros Geografiya pod red prof A P Gorkina M Rosmen Press 2006 624 s Sovremennaya illyustrirovannaya enciklopediya ISBN 5 353 02443 5 ros Fiziko geograficheskij atlas mira M Akademiya nauk SSSR i Glavnoe upravlenie geodezii i kartografii GUGK SSSR 1964 298 s ros Enciklopediya stran mira glav red N A Simoniya M NPO Ekonomika RAN otdelenie obshestvennyh nauk 2004 1319 s ISBN 5 282 02318 0 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Geografiya V yetnamu Vikishovishe Atlas V yetnamu Karti V yetnamu angl Perry Castaneda Library Map Collection Data zvernennya 21 listopada 2017 roku Vietnam angl arh 11 kvitnya 2019 roku The World Factbook Washington D C Central Intelligence Agency 2017 16 June Data zvernennya 21 lyutogo 2019 roku ISSN 1553 8133 Dobirka publikacij pro V yetnam ros Vokrug sveta Data zvernennya 23 grudnya 2017 roku European Digital Archive on the Soil Maps of the world angl ESDAC Data zvernennya 23 grudnya 2017 roku karti gruntovogo pokrovu V yetnamu