Ежен Віолле́-ле-Дюк (фр. Eugène Emmanuel Viollet-le-Duc 27 січня, 1814, Париж — 17 вересня, 1879, Лозанна, Швейцарія) — уславлений французький історик і теоретик архітектури, реставратор низки середньовічних пам'яток архітектури, письменник, менше самостійний архітектор.
Ежен Віолле-ле-Дюк | |
---|---|
Eugène Emmanuel Viollet-le-Duc фр. Eugène Viollet-le-Duc фр. Eugène Emmanuel Viollet Leduc[1] | |
![]() | |
Народження | 27 січня 1814 |
Смерть | 17 вересня 1879 (65 років) |
Поховання | d |
Країна | |
Діяльність | архітектор, письменник, архітектурний кресляр, мистецтвознавець, architectural historian, реставратор, castellologist, preface author |
Праця в містах | Париж, Каркасон, Пуассі, Тулуза , Лозанна |
Архітектурний стиль | неоготика, еклектизм |
Найважливіші споруди | фортеця Каркасон, Мон Сен Мішель, собор Паризької Богоматері, замок Роктаяд, |
Реставрація пам'яток | фортеця Каркасон, Мон Сен Мішель, Сен Дені, |
Членство | Королівська академія мистецтв і Американська академія мистецтв і наук |
Заклад | Національна вища школа красних мистецтв |
Учні | d |
Нагороди | |
Батько | d |
Брати, сестри | d[2] |
Діти | ·d |
Автограф | ![]() |
|
Ранні роки і пошуки себе
Ежен народився в Парижі в забезпеченій буржуазній родині. Батьки мали освіту і підтримували французькі культурні традиції, мати мала салон, котрий щосуботи могли відвідувати Сен Бьов, Луї Віте, Проспер Меріме (1803—1870), родич і художник Етьєн-Жан Делеклюз (1781—1863). Батько був інспектором палацових споруд.
Хлопчика зі здібностями вважали вундеркіндом і всіляко заохочували до освіти і малювання, готували до кар'єри архітектора. Освітою вдома опікувався дядько-художник Етьєн-Жан Делеклюз, а потім школа Фонтене.
Юнак виробився в особистість з ліберальними поглядами і активною позицією. Звідси критичне ставлення до офіційної академії і академізму і навіть революційні пошуки. Відомо, що молодий Віолле-ле-Дюк брав участь у революційних подіях 1830 року на барикадах.
Молодик відмовився влаштовуватись на навчання у престижну на той час Школу красних мистецтв, а став учнем в архітектурній фірмі Ашиля Леклера.
Відвідини Італії і розчарування
Після недовгої праці помічником і учнем в архітектурній фірмі Ашиля Леклера багатий Віолле-ле-Дюк створив подорож до Північної Італії у 1831-1835 рр. і у Сицилію у 1836—1837 рр. Вихований на зростанні моди до готики і національного середньовіччя, на необхідності збереження архітектурних пам'яток як джерел національної ідентифікації після масових руйнацій часів революції 1789—1793 рр. Віолле-ле-Дюк сприйняв провінційну архітектуру Андреа Палладіо, Вінченцо Скамоцці і Сансовіно як копіювальну, несамостійну, безхарактерну. В цьому теж виявилась його гостра і розвинена індивідуальність. У власному листі з Північної Італії він запально писав :
Я відбув у Італію, переповнений поважних думок про Палладіо, котрим нас перегодували у (архітектурній) майстерні. Я не можу вам передати свого розчарування, коли я побачив (наочно) архітектуру цього майстра... Не соромлячись, я кажу, що знайшов Палладіо, Сансовіно і Віньйолу більш ніж нудними. Їх архітектура, на мій погляд, суміш античності і рококо, все це беземоційно і без характеру.
Які конкретно пам'ятки Палладіо чи Скамоцці викликали таку гостру реакцію, невідомо. Відомо, що творчий спадок Палладіо чи Віньйоли століттями був погано доглянутий в італійських князівствах, мав невиправдані добудови і потребував ремонтів. Запальний молодик-парижанин, однак, точно відчув настрій заспокоєності до байдужості італійських пам'яток, їх повінційність і орієнтацію на престижні зразки Стародавнього Риму. Історія французької архітектури, дійсно, набагато багатша на архітектурні образи, на типи храмів, на своєрідні зразки замків і їх дахів, декору і навіть небачених у Італії типів сходинок, ніж у Північній Італії. Важливою особливістю французької архітектури були також різноманітні настрої, що сповіщали готичні чи середньовічні споруди, що і підкреслив у власному листі Віоле-ле-Дюк.
Вже тоді він сформував для себе принцип, за котрим вбачав архітектуру як «напівнауку (інженерну справу), напівпочуття (або настрій)» .
Реставраційно-відновлювальна практика
- Абатство в місті Везле (базиліка Марії Магдалини)
- Сен-Шапель, Париж
- церква Сен-Жермен-л'Осерруа, Париж
- базиліка Сен Сернен, Тулуза, початок у 1844
- середньовічна споруда для бідних стедентів університету, Тулуза
- Ам'єнський собор початок у 1849
- Сент Луї , Пуассі
- Фортеця Каркассон, базиліка Святого Назарія там само, початок у 1858
- Замок П'єрфон, початок у 1858
- Палац римських пап, Авіньйон, початок у 1859
- Собор Паризької Богоматері, 1864
- Нотр Дам, Лозанна, Швейцарія
Теоретичні проблеми
Як діяча мистецтв і архітектора Віолле-ле-Дюка хвилювала проблема відсутності у 19 ст. власного великого стилю і власного характеру у будівництві. Він писав —
Невже дев'ятнадцятому ст. напророчено до самого його кінця не мати властивої йому архітектури ? Невже ця доба, така рясна відкриттями... залишить нащадкам лише копії (мав на увазі неоренесанс, необароко, неорококо). Чому це дев'ятнадцяте століття не має (властивої йому) архітектури ? Адже будують багато і повсюдно. В наших містах витрачають сотні мільйонів, між тим важко нарахувати лише декілька спроб правдивого і практично виправданого використання цих грошових сум, котрими ми розраховуємо.
Віолле-ле-Дюк як письменник
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkxTDBScFkzUnBiMjV1WVdseVpWOVNZV2x6YjI1dUpVTXpKVUU1WDJSbFgwRnlZMmhwZEdWamRIVnlaVjl3WlhGMVpTVkRNeVZDTVc4dWNHNW5Mekl3TUhCNExVUnBZM1JwYjI1dVlXbHlaVjlTWVdsemIyNXVKVU16SlVFNVgyUmxYMEZ5WTJocGRHVmpkSFZ5WlY5d1pYRjFaU1ZETXlWQ01XOHVjRzVuLnBuZw==.png)
- Dictionnaire raisonné de l'architecture française du XIe au XVIe siècle(в перекладі «Словник французької архітектури з 11 до 16 ст.»), друк у 1854-1868 рр.
- «Бесіди про архітектуру», друк у 1858-1868 рр.
- «Словник французького меблярства», друк у 1858-1870 рр.
- «Історія одної фортеці» (Histoire d'une Forteresse)
Праця в галузі відновлення й реставрації пам'яток середньовічної архітектури наблизила його до вивчення особливостей національної середньовічної архітектури. З роками зміцніла можливість систематизації власних знань. Наслідком було створення монументального «Словника французької архітектури з 11 до 16 ст.» з описом пам'яток. В «Словнику…» (поширена тоді назва замінника енциклоедії) Ежен Віолле-ле-Дюк використав збірку власних замальовок, поземних планів, фасадів і розрізів середньовічних споруд, цікаві деталі і навіть власні реконструкції цих споруд. Увагу Віоле-ле-Дюка привернули не тільки споруди французького відродження (з помітними домішками середньовіччя), а і архітектура доби готики, а згодом і . Це помітно розширило межі вивчення історії архітектури окрім традиційно шанованих і престижних давньоримської античності і споруд італійського відродження.
Як фахівець по відновленню старовинних споруд він почав використовувати і середньовічні технології будівництва. Його проекти по відновленню середньовічних споруд сприяли зміцненню історичних стилів в будівельній практиці середини 19 ст. і, зокрема, стилістики неоготики.
Віолле-ле-Дюк як науковець
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV3TDBWNExXeHBZbkpwYzE5a0pUSTNSWFZuSlVNekpVRTRibVZmVm1sdmJHeGxkQzFzWlMxRWRXTXVhbkJuTHpJd01IQjRMVVY0TFd4cFluSnBjMTlrSlRJM1JYVm5KVU16SlVFNGJtVmZWbWx2Ykd4bGRDMXNaUzFFZFdNdWFuQm4uanBn.jpg)
Вивченням середньовічної архітектури Ежен Віолле-ле-Дюк не обмежувався. Діячі мистецтва Франції діяльно сприяли вивченню, а головне, сприяли різноманітних пам'яток національного і європейського середньовіччя, куди включили меблі, килими і арраси, різьблену слонову кістку, зразки старовинного шитва і ткацтва, деталі архітектурних споруд, середньовічні вітражі (навіть їх уламки) і стародавні надгробки. Ежен Віолле-ле-Дюк був на вістрі такого вивчення і його і пропаганди.
Віолле-ле-Дюк був не першим в цьому мистецько-рятувальному русі. Перші колекції середньовічної старовини виникають в збірках французьких науковців. Доброї пам'яті заслуговував Александр Ленуар. Ще в роки руйнацій французької революції 1789-1793 рр. його налякали велетенські масштаби втрат національних пам'яток історії і культури. Він не тільки жахався, а почав активно рятувати те, що можна було врятувати. Александр Ленуар дістався до революційного уряду і вніс проект створення Музею французьких пам'яток. Революційний уряд проект нового закладу прийняв, а Александр Ленуар отримав посаду зберігача цього музею, котрий розмістили у спорожнілому паризькому монастирі Пті-Огюстен. Ленуару і його помічникам вдалося врятувати і перевезти у новостворений музей більше десяти тисяч (10 000) рештків, уламків, фрагментів скульптурних і архітектурних пам'яток, котрих чекала доля сміттєзвалища. Александр Ленуар відомий ще тим, що дав проекти відновлення і реставрації визнаної пам'ятки архітектури, відомої нині як музей Клюні.
Накопичення різноманітних колекцій в Музеї французьких пам'яток логічно потягло за собою бажання систематизувати описи і отриманні знання. Александр Ленуар почав з описів окремих пам'яток. Справа введення нових творів мистецтва в наукову історію закінчилася у А. Ленуара створенням його варіанту Історії середньовічного мистецтва Франції. А. Ленуара на посаді директора Музею французьких пам'яток замінив авторитетний Домінік Віван-Денон (1747—1825). Науковці і колекціонери Дю Соммерар та Дебрюж-Дюменіль активно розшукали і врятували від загибелі низку шедеврів середньовічного мистецтва (, що визнало і наукове товариство), а їх колекції прикрасили збірки провідних музеїв у різних країнах.
Шляхом цих попередників і йшов Віолле-ле-Дюк.
У Західній Європі 19 ст. виникають нові приватні колекції не стільки престижного живопису, скільки середньовічного декоративно-ужиткового мистецтва, куди потрапляють врятовані пам'ятки з буржуазних контор, закритих чи напівпоруйнованих старих споруд у французьких провінціях і в столиці. По всіх усюдах в країні ще стояли поруйновані або понівечені в революцію 1789-1793 рр. замки і храми, не оминаючи столичних Сен-Жермен-л'Осерруа і собору Паризької Богоматері. До відновлення двох останніх доклав зусиль і Віоле-ле-Дюк, чим привернув увагу широких кіл суспільства.
Галерея
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF5TDA1dmRISmxYMFJoYldWZlVHRnlhWE5mWm5KdmJuUmZabUZqWVdSbFgyeHZkMlZ5TG1wd1p5ODBNREJ3ZUMxT2IzUnlaVjlFWVcxbFgxQmhjbWx6WDJaeWIyNTBYMlpoWTJGa1pWOXNiM2RsY2k1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd5TDBOb1lYUmxZWFZrWlhCcFpYSnlaV1p2Ym1Sek1EUXVhbkJuTHpJd01IQjRMVU5vWVhSbFlYVmtaWEJwWlhKeVpXWnZibVJ6TURRdWFuQm4uanBn.jpg)
-
- Церква Сен-Жермен-л'Осерруа після ремонтів фасадів, створення нового вікна-троянди і реставрації, фото 2011 р.
- Фламандський різьблений вівтар 15 ст., церква Сен-Жермен-л'Осерруа
- Відновлений вітраж, церква Сен-Жермен-л'Осерруа
- Давньоримський театр в оточенні середньовічних споруд міста Каркассон, старе фото
- Вікно-троянда в готичній церкві Св. Назара, Каркассон.
- Базиліка Св. Назара, поземний план, Каркассон.
- Реставрований середньовічний Каркассон.
- Готична церква Св. Назара, Каркассон.
- Руїна замку П'єрфон у 19 ст. до початку відновлювання-реставрації, малюнок 1857 р.
- Модель замку П'єрфон
-
Критика методів Віолле-ле-Дюка
Критика методів Віолле-ле-Дюка у відновлювально-реставраційних роботах розпочалася ще за життя реставратора. Він виходив з принципа вигаданої (ідеальної) моделі, котру створював у власній уяві про середньовічну пам'ятку. Чи відповідала ця вигадана модель задумам середньовічних архітекторів-авторів перевірити було неможливо.
Це надавало Віолле-ле-Дюку можливість відновлювати пам'ятку не на певний історичний період (котрий мала сама пам'ятка), а на зразок умовної пам'ятки, покращений, причепурений і наново декорований реставратором. Неробам, що нічого конкретно не робили для реального рятування історичних споруд, він дав привіди для критики, несхвального ставлення і образ. Відновлювальні роботи Віоле-ле-Дюка отримали назву варварських реставрацій. виваженою і логічною, навпаки, була критика з боку серйозних істориків і теоретиків мистецтвознавства, особливо британця Джона Раскіна, котрий засуджував додані деталі і новітній декор реставратора, серед котрих губилися оригінальні частини і деталі самої пам'ятки. На цих же позиціях стоять і реставратори 20 ст. Віолле-ле-Дюк опинився таким чином під вогнем критики з двох боків.
Він таки виборов визнання як митець, що практично врятував низку середньовічних споруд Франції, покинутих і практично приречених до знищення ще в 19 ст. В 20 ст. відновлювально-реставраційні втручання Віолле-ле-Дюка критично переглянуті, а частка пам'яток наново реставрована на засадах 20 ст. і на період до викривлених втручань Віолле-ле-Дюка.
Останні роки
Останні роки архітектора-реставратора важко назвати спокійними, незважаючи на стабільний фінансовий стан. Він брав участь у обороні міста Париж під час Франко-пруської війни 1870—1871 рр. Участь у військових операціях відбилася пізніше у створенні книги «Історія одної фортеці» (Histoire d'une Forteresse). Як письменник він подав військову історію вигаданої фортеці Ле Рош-Пон.
1871 року столиця Франції зазнала, що таке Паризька комуна. Віолле-ле-Дюк як багатій і особа наближена до королівського двору, зазнав вигнання. Він емігрував спочатку до міста Гент (Бельгія), а потім до Італії і мешкав у Флореції і Венеції. Згодом він перебрався у місто Лозанна, Швейцарія, де розробив проект реставрації катедрального собору. Він встиг побудувати і власний будинок в Лозанні, де доживав віку (будинок Віолле-ле-Дюка в Лозанні давно поруйнований). Він помер в Лозанні 17 вересня 1879 року.
Увічнення пам'яті
В стилістиці історизму було створено монументи на честь уславленого реставратора і архітектора. Серед них монумент у вигляді стародавнього паломника до Святого Якова в каплиці замку-фортеці П'єрфон.
- Фігура архітектора з обличчям Віоле-ле-Дюка на даху собору Паризької Богоматері
- паломник Святий Яків, каплиця у замку-фортеці П'єрфон
-
Джерела
- Эжен-Эммануэль Виолле-ле-Дюк. ([1854] 1990). Основы архитектуры . Нью-Йорк: Джордж Бразиллер. П. 195.
- Сборник «Труды Государственного Эрмитажа», № 18, Ленинград, 1977
- Саваренская Т. Ф. «Западноевропейское градостроительство 17-19 веков», М., Стройиздат, 1987
- Кирпичников А. Н. Виолле-ле-Дюк. Жизнь, деятельность, творчество. // В кн.: Виолле-ле-Дюк. Жизнь и развлечения в средние века. СПб.: Евразия, 2003.
Примітки
- municipality of Paris Vital records of Paris
- Зведений список імен діячів мистецтва — 2015.
- Саваренская Т. Ф. «Западноевропейское градостроительство 17-19 веков», М., Стройиздат, 1987, с. 120
- Саваренская Т.Ф. «Западноевропейское градостроительство 17-19 веков», М., Стройиздат, 1987, с. 120-121
- Саваренская Т. Ф. «Западноевропейское градостроительство 17-19 веков», М., Стройиздат, 1987, с. 122
- Сборник «Труды Государственного Эрмитажа», № 18, Ленинград, 1977, с.5-14
- A. Lenoir. Musee des monuments francais Paris 1800—1803
- A. Lenoir. Monuments des arts liberaux mecanicques et indastriels de la France Paris 1840
Посилання
Див. також
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ezhen Violle le Dyuk fr Eugene Emmanuel Viollet le Duc 27 sichnya 1814 Parizh 17 veresnya 1879 Lozanna Shvejcariya uslavlenij francuzkij istorik i teoretik arhitekturi restavrator nizki serednovichnih pam yatok arhitekturi pismennik menshe samostijnij arhitektor Ezhen Violle le DyukEugene Emmanuel Viollet le Duc fr Eugene Viollet le Duc fr Eugene Emmanuel Viollet Leduc 1 prizhittyeva karikatura na arhitektoraNarodzhennya27 sichnya 1814 1814 01 27 ParizhSmert17 veresnya 1879 1879 09 17 65 rokiv Lozanna ShvejcariyaPohovannyadKrayina FranciyaDiyalnistarhitektor pismennik arhitekturnij kreslyar mistectvoznavec architectural historian restavrator castellologist preface authorPracya v mistahParizh Karkason Puassi Tuluza LozannaArhitekturnij stilneogotika eklektizmNajvazhlivishi sporudifortecya Karkason Mon Sen Mishel sobor Parizkoyi Bogomateri zamok Roktayad Restavraciya pam yatokfortecya Karkason Mon Sen Mishel Sen Deni ChlenstvoKorolivska akademiya mistectv i Amerikanska akademiya mistectv i naukZakladNacionalna visha shkola krasnih mistectvUchnidNagorodiKorolivska zolota medal 1864 BatkodBrati sestrid 2 Diti dAvtograf Ezhen Violle le Dyuk u VikishovishiRanni roki i poshuki sebeEzhen narodivsya v Parizhi v zabezpechenij burzhuaznij rodini Batki mali osvitu i pidtrimuvali francuzki kulturni tradiciyi mati mala salon kotrij shosuboti mogli vidviduvati Sen Bov Luyi Vite Prosper Merime 1803 1870 rodich i hudozhnik Etyen Zhan Deleklyuz 1781 1863 Batko buv inspektorom palacovih sporud Hlopchika zi zdibnostyami vvazhali vunderkindom i vsilyako zaohochuvali do osviti i malyuvannya gotuvali do kar yeri arhitektora Osvitoyu vdoma opikuvavsya dyadko hudozhnik Etyen Zhan Deleklyuz a potim shkola Fontene Yunak virobivsya v osobistist z liberalnimi poglyadami i aktivnoyu poziciyeyu Zvidsi kritichne stavlennya do oficijnoyi akademiyi i akademizmu i navit revolyucijni poshuki Vidomo sho molodij Violle le Dyuk brav uchast u revolyucijnih podiyah 1830 roku na barikadah Molodik vidmovivsya vlashtovuvatis na navchannya u prestizhnu na toj chas Shkolu krasnih mistectv a stav uchnem v arhitekturnij firmi Ashilya Leklera Vidvidini Italiyi i rozcharuvannyaPislya nedovgoyi praci pomichnikom i uchnem v arhitekturnij firmi Ashilya Leklera bagatij Violle le Dyuk stvoriv podorozh do Pivnichnoyi Italiyi u 1831 1835 rr i u Siciliyu u 1836 1837 rr Vihovanij na zrostanni modi do gotiki i nacionalnogo serednovichchya na neobhidnosti zberezhennya arhitekturnih pam yatok yak dzherel nacionalnoyi identifikaciyi pislya masovih rujnacij chasiv revolyuciyi 1789 1793 rr Violle le Dyuk sprijnyav provincijnu arhitekturu Andrea Palladio Vinchenco Skamocci i Sansovino yak kopiyuvalnu nesamostijnu bezharakternu V comu tezh viyavilas jogo gostra i rozvinena individualnist U vlasnomu listi z Pivnichnoyi Italiyi vin zapalno pisav Ya vidbuv u Italiyu perepovnenij povazhnih dumok pro Palladio kotrim nas peregoduvali u arhitekturnij majsterni Ya ne mozhu vam peredati svogo rozcharuvannya koli ya pobachiv naochno arhitekturu cogo majstra Ne soromlyachis ya kazhu sho znajshov Palladio Sansovino i Vinjolu bilsh nizh nudnimi Yih arhitektura na mij poglyad sumish antichnosti i rokoko vse ce bezemocijno i bez harakteru Yaki konkretno pam yatki Palladio chi Skamocci viklikali taku gostru reakciyu nevidomo Vidomo sho tvorchij spadok Palladio chi Vinjoli stolittyami buv pogano doglyanutij v italijskih knyazivstvah mav nevipravdani dobudovi i potrebuvav remontiv Zapalnij molodik parizhanin odnak tochno vidchuv nastrij zaspokoyenosti do bajduzhosti italijskih pam yatok yih povincijnist i oriyentaciyu na prestizhni zrazki Starodavnogo Rimu Istoriya francuzkoyi arhitekturi dijsno nabagato bagatsha na arhitekturni obrazi na tipi hramiv na svoyeridni zrazki zamkiv i yih dahiv dekoru i navit nebachenih u Italiyi tipiv shodinok nizh u Pivnichnij Italiyi Vazhlivoyu osoblivistyu francuzkoyi arhitekturi buli takozh riznomanitni nastroyi sho spovishali gotichni chi serednovichni sporudi sho i pidkresliv u vlasnomu listi Viole le Dyuk Vzhe todi vin sformuvav dlya sebe princip za kotrim vbachav arhitekturu yak napivnauku inzhenernu spravu napivpochuttya abo nastrij Restavracijno vidnovlyuvalna praktikaAbatstvo v misti Vezle bazilika Mariyi Magdalini Sen Shapel Parizh cerkva Sen Zhermen l Oserrua Parizh bazilika Sen Sernen Tuluza pochatok u 1844 serednovichna sporuda dlya bidnih stedentiv universitetu Tuluza Am yenskij sobor pochatok u 1849 Sent Luyi Puassi Fortecya Karkasson bazilika Svyatogo Nazariya tam samo pochatok u 1858 Zamok P yerfon pochatok u 1858 Palac rimskih pap Avinjon pochatok u 1859 Sobor Parizkoyi Bogomateri 1864 Notr Dam Lozanna ShvejcariyaTeoretichni problemiYak diyacha mistectv i arhitektora Violle le Dyuka hvilyuvala problema vidsutnosti u 19 st vlasnogo velikogo stilyu i vlasnogo harakteru u budivnictvi Vin pisav Nevzhe dev yatnadcyatomu st naprorocheno do samogo jogo kincya ne mati vlastivoyi jomu arhitekturi Nevzhe cya doba taka ryasna vidkrittyami zalishit nashadkam lishe kopiyi mav na uvazi neorenesans neobaroko neorokoko Chomu ce dev yatnadcyate stolittya ne maye vlastivoyi jomu arhitekturi Adzhe buduyut bagato i povsyudno V nashih mistah vitrachayut sotni miljoniv mizh tim vazhko narahuvati lishe dekilka sprob pravdivogo i praktichno vipravdanogo vikoristannya cih groshovih sum kotrimi mi rozrahovuyemo Violle le Dyuk yak pismennikViole le Dyuk Slovnik francuzkoyi arhitekturi z 11 do 16 st obkladinka vidannya 1868 r Parizh vidavec A Morel Dictionnaire raisonne de l architecture francaise du XIe au XVIe siecle v perekladi Slovnik francuzkoyi arhitekturi z 11 do 16 st druk u 1854 1868 rr Besidi pro arhitekturu druk u 1858 1868 rr Slovnik francuzkogo meblyarstva druk u 1858 1870 rr Istoriya odnoyi forteci Histoire d une Forteresse Pracya v galuzi vidnovlennya j restavraciyi pam yatok serednovichnoyi arhitekturi nablizila jogo do vivchennya osoblivostej nacionalnoyi serednovichnoyi arhitekturi Z rokami zmicnila mozhlivist sistematizaciyi vlasnih znan Naslidkom bulo stvorennya monumentalnogo Slovnika francuzkoyi arhitekturi z 11 do 16 st z opisom pam yatok V Slovniku poshirena todi nazva zaminnika encikloediyi Ezhen Violle le Dyuk vikoristav zbirku vlasnih zamalovok pozemnih planiv fasadiv i rozriziv serednovichnih sporud cikavi detali i navit vlasni rekonstrukciyi cih sporud Uvagu Viole le Dyuka privernuli ne tilki sporudi francuzkogo vidrodzhennya z pomitnimi domishkami serednovichchya a i arhitektura dobi gotiki a zgodom i Ce pomitno rozshirilo mezhi vivchennya istoriyi arhitekturi okrim tradicijno shanovanih i prestizhnih davnorimskoyi antichnosti i sporud italijskogo vidrodzhennya Yak fahivec po vidnovlennyu starovinnih sporud vin pochav vikoristovuvati i serednovichni tehnologiyi budivnictva Jogo proekti po vidnovlennyu serednovichnih sporud spriyali zmicnennyu istorichnih stiliv v budivelnij praktici seredini 19 st i zokrema stilistiki neogotiki Violle le Dyuk yak naukovecEkslibris Violle le Dyuka z sovoyu Vivchennyam serednovichnoyi arhitekturi Ezhen Violle le Dyuk ne obmezhuvavsya Diyachi mistectva Franciyi diyalno spriyali vivchennyu a golovne spriyali riznomanitnih pam yatok nacionalnogo i yevropejskogo serednovichchya kudi vklyuchili mebli kilimi i arrasi rizblenu slonovu kistku zrazki starovinnogo shitva i tkactva detali arhitekturnih sporud serednovichni vitrazhi navit yih ulamki i starodavni nadgrobki Ezhen Violle le Dyuk buv na vistri takogo vivchennya i jogo i propagandi Violle le Dyuk buv ne pershim v comu mistecko ryatuvalnomu rusi Pershi kolekciyi serednovichnoyi starovini vinikayut v zbirkah francuzkih naukovciv Dobroyi pam yati zaslugovuvav Aleksandr Lenuar She v roki rujnacij francuzkoyi revolyuciyi 1789 1793 rr jogo nalyakali veletenski masshtabi vtrat nacionalnih pam yatok istoriyi i kulturi Vin ne tilki zhahavsya a pochav aktivno ryatuvati te sho mozhna bulo vryatuvati Aleksandr Lenuar distavsya do revolyucijnogo uryadu i vnis proekt stvorennya Muzeyu francuzkih pam yatok Revolyucijnij uryad proekt novogo zakladu prijnyav a Aleksandr Lenuar otrimav posadu zberigacha cogo muzeyu kotrij rozmistili u sporozhnilomu parizkomu monastiri Pti Ogyusten Lenuaru i jogo pomichnikam vdalosya vryatuvati i perevezti u novostvorenij muzej bilshe desyati tisyach 10 000 reshtkiv ulamkiv fragmentiv skulpturnih i arhitekturnih pam yatok kotrih chekala dolya smittyezvalisha Aleksandr Lenuar vidomij she tim sho dav proekti vidnovlennya i restavraciyi viznanoyi pam yatki arhitekturi vidomoyi nini yak muzej Klyuni Nakopichennya riznomanitnih kolekcij v Muzeyi francuzkih pam yatok logichno potyaglo za soboyu bazhannya sistematizuvati opisi i otrimanni znannya Aleksandr Lenuar pochav z opisiv okremih pam yatok Sprava vvedennya novih tvoriv mistectva v naukovu istoriyu zakinchilasya u A Lenuara stvorennyam jogo variantu Istoriyi serednovichnogo mistectva Franciyi A Lenuara na posadi direktora Muzeyu francuzkih pam yatok zaminiv avtoritetnij Dominik Vivan Denon 1747 1825 Naukovci i kolekcioneri Dyu Sommerar ta Debryuzh Dyumenil aktivno rozshukali i vryatuvali vid zagibeli nizku shedevriv serednovichnogo mistectva sho viznalo i naukove tovaristvo a yih kolekciyi prikrasili zbirki providnih muzeyiv u riznih krayinah Shlyahom cih poperednikiv i jshov Violle le Dyuk U Zahidnij Yevropi 19 st vinikayut novi privatni kolekciyi ne stilki prestizhnogo zhivopisu skilki serednovichnogo dekorativno uzhitkovogo mistectva kudi potraplyayut vryatovani pam yatki z burzhuaznih kontor zakritih chi napivporujnovanih starih sporud u francuzkih provinciyah i v stolici Po vsih usyudah v krayini she stoyali porujnovani abo ponivecheni v revolyuciyu 1789 1793 rr zamki i hrami ne ominayuchi stolichnih Sen Zhermen l Oserrua i soboru Parizkoyi Bogomateri Do vidnovlennya dvoh ostannih doklav zusil i Viole le Dyuk chim privernuv uvagu shirokih kil suspilstva GalereyaDokladnishe Sobor Parizkoyi Bogomateri Dokladnishe Karkassonn fortecya Dokladnishe Zamok P yerfon Dokladnishe Abatstvo Vezle Sobor Parizkoyi Bogomateri vidnovlenij pislya rujnacij 1789 1793 rr zahidnij fasad z galereyeyu koroliv Karkasson fortechni muri foto 2014 r Podvir ya zamku P yerfon pislya vidnovlyuvalnih vtruchan Viole le Dyuka Cerkva Sen Zhermen l Oserrua na tli porujnovanih kvartaliv navkolo palacu Luvr bl 1858 r Cerkva Sen Zhermen l Oserrua pislya remontiv fasadiv stvorennya novogo vikna troyandi i restavraciyi foto 2011 r Flamandskij rizblenij vivtar 15 st cerkva Sen Zhermen l Oserrua Vidnovlenij vitrazh cerkva Sen Zhermen l Oserrua Davnorimskij teatr v otochenni serednovichnih sporud mista Karkasson stare foto Vikno troyanda v gotichnij cerkvi Sv Nazara Karkasson Bazilika Sv Nazara pozemnij plan Karkasson Restavrovanij serednovichnij Karkasson Gotichna cerkva Sv Nazara Karkasson Ruyina zamku P yerfon u 19 st do pochatku vidnovlyuvannya restavraciyi malyunok 1857 r Model zamku P yerfon Abatstvo VezleKritika metodiv Violle le DyukaKritika metodiv Violle le Dyuka u vidnovlyuvalno restavracijnih robotah rozpochalasya she za zhittya restavratora Vin vihodiv z principa vigadanoyi idealnoyi modeli kotru stvoryuvav u vlasnij uyavi pro serednovichnu pam yatku Chi vidpovidala cya vigadana model zadumam serednovichnih arhitektoriv avtoriv pereviriti bulo nemozhlivo Ce nadavalo Violle le Dyuku mozhlivist vidnovlyuvati pam yatku ne na pevnij istorichnij period kotrij mala sama pam yatka a na zrazok umovnoyi pam yatki pokrashenij prichepurenij i nanovo dekorovanij restavratorom Nerobam sho nichogo konkretno ne robili dlya realnogo ryatuvannya istorichnih sporud vin dav prividi dlya kritiki neshvalnogo stavlennya i obraz Vidnovlyuvalni roboti Viole le Dyuka otrimali nazvu varvarskih restavracij vivazhenoyu i logichnoyu navpaki bula kritika z boku serjoznih istorikiv i teoretikiv mistectvoznavstva osoblivo britancya Dzhona Raskina kotrij zasudzhuvav dodani detali i novitnij dekor restavratora sered kotrih gubilisya originalni chastini i detali samoyi pam yatki Na cih zhe poziciyah stoyat i restavratori 20 st Violle le Dyuk opinivsya takim chinom pid vognem kritiki z dvoh bokiv Vin taki viborov viznannya yak mitec sho praktichno vryatuvav nizku serednovichnih sporud Franciyi pokinutih i praktichno prirechenih do znishennya she v 19 st V 20 st vidnovlyuvalno restavracijni vtruchannya Violle le Dyuka kritichno pereglyanuti a chastka pam yatok nanovo restavrovana na zasadah 20 st i na period do vikrivlenih vtruchan Violle le Dyuka Ostanni rokiOstanni roki arhitektora restavratora vazhko nazvati spokijnimi nezvazhayuchi na stabilnij finansovij stan Vin brav uchast u oboroni mista Parizh pid chas Franko pruskoyi vijni 1870 1871 rr Uchast u vijskovih operaciyah vidbilasya piznishe u stvorenni knigi Istoriya odnoyi forteci Histoire d une Forteresse Yak pismennik vin podav vijskovu istoriyu vigadanoyi forteci Le Rosh Pon 1871 roku stolicya Franciyi zaznala sho take Parizka komuna Violle le Dyuk yak bagatij i osoba nablizhena do korolivskogo dvoru zaznav vignannya Vin emigruvav spochatku do mista Gent Belgiya a potim do Italiyi i meshkav u Floreciyi i Veneciyi Zgodom vin perebravsya u misto Lozanna Shvejcariya de rozrobiv proekt restavraciyi katedralnogo soboru Vin vstig pobuduvati i vlasnij budinok v Lozanni de dozhivav viku budinok Violle le Dyuka v Lozanni davno porujnovanij Vin pomer v Lozanni 17 veresnya 1879 roku Uvichnennya pam yatiV stilistici istorizmu bulo stvoreno monumenti na chest uslavlenogo restavratora i arhitektora Sered nih monument u viglyadi starodavnogo palomnika do Svyatogo Yakova v kaplici zamku forteci P yerfon Figura arhitektora z oblichchyam Viole le Dyuka na dahu soboru Parizkoyi Bogomateri palomnik Svyatij Yakiv kaplicya u zamku forteci P yerfonDzherelaEzhen Emmanuel Violle le Dyuk 1854 1990 Osnovy arhitektury Nyu Jork Dzhordzh Braziller P 195 Sbornik Trudy Gosudarstvennogo Ermitazha 18 Leningrad 1977 Savarenskaya T F Zapadnoevropejskoe gradostroitelstvo 17 19 vekov M Strojizdat 1987 Kirpichnikov A N Violle le Dyuk Zhizn deyatelnost tvorchestvo V kn Violle le Dyuk Zhizn i razvlecheniya v srednie veka SPb Evraziya 2003 Primitkimunicipality of Paris Vital records of Paris d Track Q111333187d Track Q3278478 Zvedenij spisok imen diyachiv mistectva 2015 d Track Q110250907d Track Q2494649 Savarenskaya T F Zapadnoevropejskoe gradostroitelstvo 17 19 vekov M Strojizdat 1987 s 120 Savarenskaya T F Zapadnoevropejskoe gradostroitelstvo 17 19 vekov M Strojizdat 1987 s 120 121 Savarenskaya T F Zapadnoevropejskoe gradostroitelstvo 17 19 vekov M Strojizdat 1987 s 122 Sbornik Trudy Gosudarstvennogo Ermitazha 18 Leningrad 1977 s 5 14 A Lenoir Musee des monuments francais Paris 1800 1803 A Lenoir Monuments des arts liberaux mecanicques et indastriels de la France Paris 1840PosilannyaPortal Franciya Portal Mistectvo Portal Arhitektura Portal Biografiyi Div takozhAkademizm Neogotika Eklektizm Dominik Vivan Denon Paskal Koste Mediyevistika Epigrafika Muzej Klyuni Restavraciya mistectvo