Версальський мирний договір — підписаний у Версалі 28 червня 1919 року державами-переможницями у Першій світовій війні (США, Великою Британією, Французькою республікою, Королівством Італія, Японською імперією, Бельгією тощо) з одного боку, і переможеною Німеччиною — з іншого. З іншими центральними державами, які воювали на стороні Німецької імперії у Першій світовій війні були підписані окремі договори. Хоча перемир'я, підписане 11 листопада 1918 року, фактично закінчило бойові дії, знадобилося шість місяців переговорів на Паризькій мирній конференції щодо укладання мирного договору. Договір був зареєстрований у секретаріаті Ліги Націй 21 жовтня 1919 року, і надрукований в .
Версальський договір | |
---|---|
![]() | |
Абревіатура | Treaty of Versailles |
Тип | мирна угода і d |
Підписано | 28 червня 1919 |
Місце | d Версальський палац |
Підписанти | США, Британська імперія, Франція, Італія, Японія, Веймарська республіка, Велика Британія, Третя французька республіка, Королівство Італія, Японська імперія, Бельгія, Болівія, Бразилія, Гаїті, Гватемала, Гондурас, Греція, Республіка Китай (1912—1949), Королівство Сербів, Хорватів і Словенців, Куба, Ліберія, Нікарагуа, Панама, Перу, Польська Республіка, Португалія, Румунське королівство, Сіям, Уругвай, Королівство Хіджаз, Перша Чехословацька Республіка і Еквадор |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcxTDBkbGNtMWhibDlzYjNOelpYTmZZV1owWlhKZlYxZEpMbk4yWnk4ek1EQndlQzFIWlhKdFlXNWZiRzl6YzJWelgyRm1kR1Z5WDFkWFNTNXpkbWN1Y0c1bi5wbmc=.png)
З багатьох положень договору, одним з найважливіших і спірних було взяття Німеччиною на себе відповідальність за спричинення війни (поряд з Австрією та Угорщиною, відповідно до Сен-Жерменського мирного договору і Тріанонського договору) і, відповідно до положень статей 231—248 (пізніше названих Положеннями про провину війни, англ. War Guilt clauses), роззброїтися, здійснити істотні територіальні поступки і платити великі репарації країнам, які формували блок держав Антанти. Загальна вартість цих репарацій була оцінена на 132 млрд марок (у 1921 році $31,4 млрд або £6,6 млрд), що приблизно еквівалентно $442 млрд або £284 млрд. 2013 року, сума, яку багато економістів у той час, зокрема, Джон Мейнард Кейнс, вважав надмірною і контрпродуктивною, оскільки Німеччина мусила платити до 1988 року.
Зрештою, останні платежі були зроблені 4 жовтня 2010 року у 20-ту річницю возз'єднання Німеччини, і близько 92 років після закінчення війни за спричинення якої вони були призначені. Договір був підірваний рядом подій, ще в 1932 році і широко порушувався до середини 1930-х років.
Переговори
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell3TDFGMVlXbGZaQ1V5TjA5eWMyRjVMbXB3Wnk4ek1EQndlQzFSZFdGcFgyUWxNamRQY25OaGVTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Переговори між союзними державами почалися 18 січня в Salle de l'Horloge Міністерства закордонних справ Франції, на набережній д'Орсе в Парижі. Спочатку в переговорах брали участь 70 делегатів з 27 країн. Німеччина, Австрія та Угорщина, які зазнали поразки, були виключені з переговорів. Більшовицька Росія також була виключена, тому що вона уклала окремий договір з Німецькою імперією в 1918 році, згідно з яким Німеччина отримала велику частину території колишньої Російської Республіки і ресурсів. Як пізніше зазначали учасники переговорів у Версалі, умови цього договору були вкрай суворими. Ще раніше окремий договір був також укладений між Українською Народною Республікою та Центральними державами.
До березня 1919 року, найважливішу роль у веденні переговорів відносно складних і важких умов миру відігравали регулярні зустрічі «Ради десяти», в яку увійшли глави урядів і міністри закордонних справ п'яти основних переможців (Велика Британія, Французька республіка, США, Королівство Італія та Японська імперія). Це незвичайне утворення виявилося занадто громіздким і формальним для ефективного прийняття рішень. Представники Японської імперії і, більшу частину переговорів — міністри закордонних справ — залишили головні зустрічі, отже залишилася тільки «Велика четвірка». Після того, як територіальні претензії прем'єр-міністра Італії Вітторіо Орландо стосовно Фіуме (сьогодні Рієка) були відхилені, він також залишив переговори і повернувся тільки на підписання договору в червні.
Остаточні умови були визначені лідерами «великої трійки» країн: прем'єр-міністром Великої Британії Девідом Ллойд Джорджем, прем'єр-міністр Франції Жоржем Клемансо й американським президентом Вудро Вільсоном Навіть цій невеликій групі було важко визначитися із загальною позицією, тому що їхні цілі суперечили одна одній. Результат було названо «невдалим компромісом» (англ. unhappy compromise).
Позиція Великої Британії
Спустошення у Великої Британії під час війни було порівняно невеликим, тому прем'єр-міністр Девід Ллойд Джордж підтримував репарації меншою мірою, ніж французи. Велика Британія починала дивитися на відновлену Німеччину як на важливого торговельного партнера і турбувалася про вплив відшкодування також на британську економіку. Ллойд Джордж був також стурбований пропозицією Вудро Вільсона щодо «самовизначення» націй, і, як французи, хотів зберегти імперський статус своєї країни. Як і французи, Ллойд-Джордж підтримував таємні договори і військово-морські блокади. Ллойд Джорджу вдалося збільшити загальну величину репарацій і частку Великої Британії вимагаючи компенсації за величезну кількість вдів, сиріт та чоловіків, які стали інвалідами і не могли працювати.
Позиція США
У Сполучених Штатах панував сильний антиінтервенціоністський настрій, після вступу США у війну в квітні 1917 року, багато американців прагнули звільнитися від європейських справ якомога швидше. США зайняли більш примирливу позицію стосовно питання німецьких репарацій. До кінця війни президент Вудро Вільсон, разом з іншими американськими чиновниками, включаючи , висунув Чотирнадцять пунктів, які він представив у своєму виступі на Паризькій мирній конференції. США також висловили бажання продовжувати торгівлю з Німеччиною, тому також не хотіли ставитися до неї занадто суворо в економічному плані.
Позиція Французької республіки
Французька делегація в Парижі на чолі з прем'єром Жоржем Клемансо була сповнена рішучості щодо відновлення французької гегемонії на європейському континенті. З 1870 до 1914 року Німеччина здійснила великий економічний і демографічний ривок, перевершивши Французьку республіку за впливом на континенті. Таким чином, Клемансо використовував конференцію як засіб відновлення великодержавних позицій Франції в Європі.
За словами Джона Мейнарда Кейнса:
![]() | Наскільки це можливо, політикою Франції було переведення годинника назад і скасування того, що з 1870 року здійснив прогрес у Німеччині. Втратою території та іншими заходами її населення мало бути обмежене, але, передусім, мала бути знищена економічна система, на якій базувалася її нова сила; багато фабрик, зорієнтованих на випуск заліза, вугілля і транспорту повинні бути знищені. Якщо Франція зможе заволодіти, хоча б частково, тим, що Німеччина змушена втратити, нерівність сил між двома суперниками у боротьбі за європейську гегемонію може бути усунена на покоління. Оригінальний текст (англ.) So far as possible, therefore, it was the policy of France to set the clock back and undo what, since 1870, the progress of Germany had accomplished. By loss of territory and other measures her population was to be curtailed; but chiefly the economic system, upon which the depended for her new strength, the vast fabric built upon iron, coal, and transport must be destroyed. If France could seize, even in part, what Germany was compelled to drop, the inequality of strength between the two rivals for European hegemony might be remedied for generations. | ![]() |
Умови договору
Умови договору склали на Паризькій мирній конференції 1919–1920 рр. Договір набув чинності 10 січня 1920 , після ратифікації його Німеччиною і чотирма головними союзними державами — Великою Британією, Французькою республікою, Королівством Італія і Японською імперією. США, Хіджаз і Еквадор підписали Версальський мирний договір, але відмовилися його ратифікувати. Сенат США відмовився від ратифікації через небажання республіканської більшості в Сенаті на чолі з Генрі Каботом Лоджем зв'язувати себе участю в Лізі Націй, статут якої був складовою частиною Версальського договору, оскільки в Лізі Націй переважав вплив Великої Британії і Французької республіки. У серпні 1921 року США уклали з Німеччиною особливий договір, майже ідентичний Версальському, але який не містив статей про Лігу Націй.
Територіальні зміни у Європі
Межі Німеччини зразка 1919 року були окреслені майже ідентично до того, як при офіційному створення країни в 1871 році. Території і міста в цьому регіоні протягом століть неодноразово переходили від однієї держави до іншої, зокрема, в різний час частиною з них володіли Австро-Угорщина, Королівство Швеція, Річ Посполита. Однак, Німеччина претендувала на ці землі і міста, які вона розглядала як історично «німецькі» століттями до створення Німеччини як держави в 1871 році. Інші країни заперечували претензії Німеччини на цій території. У мирному договорі Німеччина погодилися повернути спірні землі й міста різним країнам.
Німеччина була змушена поступитися контролем над своїми колоніями, а також втратити деякі європейські території. Західна Пруссія була передана Польській республіці, надавши їй тим самим доступ до Балтійського моря через «польський коридор», який Пруссія анексувала при поділах Польщі. Це перетворило Східну Пруссію в ексклав, відділений від основної території Німеччини.
- Ельзас і більша частина Лотарингії (у кордонах 1870 р.), раніше німецькомовні території, що входили до складу Франції, були анексовані королем Людовиком XIV, який розглядав Рейн, як «природний кордон» Франції. Приблизно після 200 років французького правління, в 1871 році, Ельзас і німецькомовна частина Лотарингії були передані Німецькій імперії відповідно до Франкфуртсього договору. У 1919 році обидва регіони знову були передані Французькій республіці.
- Більша частина прусської провінції Позен (нині Познань) і Західної Пруссії, які Пруссія анексувала під час поділів Польщі (1772—1795), без плебісциту відійшли до Польщі (площа 53 800 км², 4 224 000 жителів (1931). Більша частина провінції Позен вже перебувала під польським контролем після Великопольського повстання 1918—1919 років.
- Округи Мальмеді й Ейпен Німеччина передавала Бельгії. Населенню дали можливість висловити «протест» проти передачі, але у відповідному реєстрі зібралось небагато підписів. Залізниця Vennbahn також передавалася Бельгії.
- Данциг (Гданськ) оголосили вільним містом.
- Мемель (Клайпеда) переданий у ведення держав-переможниць (у лютому 1923 р. окупований Литвою).
- Глучинський регіон Верхньої Сілезії був без плебісциту переданий Чехословацькій республіці (площа — 316 чи 333 км², 49 000 жителів).
- Район Сольдау (нині Дзялдово) у Східній Пруссії, важливий залізничний вузол на маршруті Варшава—Гданськ, був переданий Польській республіці без плебісциту (площа — 492 км²).
- Питання про державну приналежність Шлезвігу, південної частини Західної Пруссії і Верхньої Сілезії мало бути вирішене плебісцитом (північна частина Шлезвігу перейшла 1920 року до Данії, частина Верхньої Сілезії в 1922 р. — до Польської республіці; інші спірні території залишилися в Німеччині). Історично польські землі в басейні Одера — Нижня Сілезія та більша частина Верхньої Сілезії — залишилися в Німеччини.
- Саар перейшов на 15 років під управління Ліги Націй, а потім його доля мала вирішитися шляхом плебісциту. Протягом цього часу видобуте вугілля направлялось у Французьку республіку. Регіон називався нім. Saargebiet і був сформований з південної частини німецької Рейнської провінції і західної частини баварського Пфальца згідно зі «Статутом Саару» Версальського договору (статті 45-50).
- Німеччина взяла зобов'язання дотримуватися незалежності Австрійської Республіки, визнавала незалежність Чехословацької й Польської республік.
- Було створено Рейнську демілітаризовану зону — Німеччині заборонили тримати будь-які війська на всій своїй території на захід від Рейна й на 20 кілометрів на схід від нього.
- ст. 436 Версальського договору підтвердила положення Другого французько-монегаського договору 1918 р. про передачу зовнішньополітичних повноважень Князівства Монако Французькій Республіці.
Переділ німецьких колоній
Колонії Німеччини (Німецький Камерун, Тоголенд, Німецька Східна Африка, Німецька Південно-Західна Африка, Цзяочжоу, Німецька Нова Гвінея, Соломонові острови тощо) перейшли під опіку держав-переможниць (Великої Британії, Французької республіки, Японської імперії, Південно-Африканського Союзу).
Переділ німецьких колоній був здійснений таким чином: В Африці Танганьїка стала підмандатною територією Великої Британії, район Руанда-Урунді — підмандатною територією Бельгії, «Трикутник Кіонг» був переданий Португальській республіці (названі території раніше складали Німецьку Східну Африку). Велика Британія і Французька республіка розділили Тоголенд й Німецький Камерун; Південно-Африканський Союз отримав мандат на Південно-Західну Африку. У Тихому океані як підмандатні території до Японської імперії відійшли Соломонові острови, а також інші острови що належали Німецькій імперії північніше екватора, до Австралійського Союзу — Німецька Нова Гвінея, до Нової Зеландії — острови Німецьке Самоа.
Німеччина за Версальським мирним договором відмовлялася від всіх концесій і привілеїв у Республіці Китай, від прав консульської юрисдикції і від всякої власності в Сіамі, від усіх договорів і угод з Ліберією, визнавала протекторат Французької республіки над Марокко та Великої Британії — над Єгиптом. Права Німеччини щодо Цзяочжоу і всієї Шаньдунської провінції Республіки Китай відходили до Японської імперії (внаслідок цього Версальський договір не був підписаний Китаєм).
Репарації
Стаття 231 Версальського договору приписувала провину за війну Німеччині, значна частина решти Договору описувала репарації, що Німеччина буде виплачувати союзникам. Загальна сума репарацій, за рішенням Міжсоюзницької Комісії з репарацій, становила близько 226 мільярдів марок. У 1921 році ця сума була скорочена до 132 мільярдів марок, що становило в той час, $31,4 млрд. ($442 млрд в 2012 році), або £6,6 млрд. (£284 млрд в 2012 році).
Можна твердити, що накладені у Версалі відшкодування частково були відповіддю на відшкодування, накладені Німецькою імперією на Французьку республіку у 1871 році підписаним після Французько-прусської війни; критики Договору стверджували, що Франції вдалося сплатити репарації (5 млрд франків) протягом трьох років, але план Юнга 1929 року передбачав, що німецькі репарації мали виплачуватися ще протягом 59 років, до 1988 року. Відшкодування за Франкфуртським договором були, в свою чергу, розраховані на основі кількості населення, як точний еквівалент відшкодування накладених Наполеоном I на Королівство Пруссія в 1807 році.
Версальські репарації приймали різні форми, включаючи вугілля, сталь, інтелектуальну власність (наприклад, торгову марку аспірину) і сільськогосподарську продукцію, значною мірою через те, що валютні відшкодування такого розміру могли призвести до гіперінфляції, що насправді сталося в повоєнній Німеччині (), і могло зменшити користь Франції та Великої Британії.
Репарацій у вигляді вугілля зіграли велику роль у покаранні Німеччини. Версальський мир ствердив, що Німеччина несе відповідальність за руйнування вугільних шахтах на півночі Французької республіки і частині Бельгії, частині Королівства Італія. Таким чином, Французька республіка отримала у тимчасове повне розпорядження вугленосний басейн Німеччини Саар. Крім того, Німеччина змушена була передавати Французькій республіці, Бельгії, Королівству Італія мільйони тонн вугілля протягом 10 років. Однак, Третій Рейх під керівництвом Адольфа Гітлера, не здійснював поставок вугілля протягом декількох років, порушуючи тим самим умови Версальського договору.
Німеччина, закінчила платити репарації лише в 2010 році.
Обмеження на збройні сили
За договором збройні сили Німеччини мали бути обмежені 100-тисячною сухопутною армією; обов'язкова військова служба скасовувалася, основна частина збереженого військово-морського флоту підлягала передачі переможцям, було також накладено жорсткі обмеження на будівництво нових бойових кораблів. Німеччині заборонялося мати багато сучасних видів озброєння — бойову авіацію, бронетехніку (за винятком невеликої кількості застарілих машин — броньованих автомобілів для потреб поліції).
Створення міжнародних організацій
Частиною I договору був (англ. Covenant of the League of Nations), який передбачав створення Ліги Націй, організація, метою якої був арбітраж у міжнародних суперечках, щоб уникнути таким чином майбутніх воєн. Частина XIII постулювала створення Міжнародної організації праці, щоб сприяти «регулюванню робочого часу, включаючи встановлення максимального робочого дня і тижня, регулювання трудових ресурсів, запобігання безробіттю, забезпечення адекватного прожиткового мінімуму, захист робітників від хвороб і травм, що випливають з його зайнятості, захист дітей, підлітків і жінок, забезпечення на старість і випадки каліцтва, захист інтересів робітників, що працюють в інших (ніж їх власна) країнах, визнання принципу свободи об'єднання, організація професійно-технічної освіти та інші заходи». Окрім цього, відповідно до частини XII, повинні були бути створені міжнародні комісії з питань адміністративного контролю за Ельбою, Одрою, Німаном і Дунаєм.
Наслідки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpsTDFkcGJHeHBZVzFmVDNKd1pXNWZMVjlVYUdWZlUybG5ibWx1WjE5dlpsOVFaV0ZqWlY5cGJsOTBhR1ZmU0dGc2JGOXZabDlOYVhKeWIzSnpKVEpEWDFabGNuTmhhV3hzWlhNdWFuQm5Mekl3TUhCNExWZHBiR3hwWVcxZlQzSndaVzVmTFY5VWFHVmZVMmxuYm1sdVoxOXZabDlRWldGalpWOXBibDkwYUdWZlNHRnNiRjl2Wmw5TmFYSnliM0p6SlRKRFgxWmxjbk5oYVd4c1pYTXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Умови Версальського мирного договору традиційно вважаються виключно принизливими та жорстокими стосовно Німеччини. Саме вони спричинили крайню соціальну нестабільність всередині країни (після початку світової економічної кризи в 1929 році), виникнення ультраправих сил й приходу до влади нацистів (у 1933 році).
Проте жорсткі обмеження, накладені на Німеччину, належним чином не контролювалися європейськими державами або ж порушення їх навмисно спускалися Німеччині з рук, у тому числі: Ремілітаризація Рейнської області, аншлюс Австрійської республіки, відторгнення Судетської області Чехословацької республіки і подальша окупація Чехії й Моравії.
Держави-отримувачі | Площа, км² | Населення, тис. чол. |
---|---|---|
Польська республіка | 43 600 | 2950 |
Французька республіка | 14 520 | 1820 |
Данія | 3900 | 160 |
Литва | 2400 | 140 |
Вільне місто Данциг | 1900 | 325 |
Бельгія | 990 | 65 |
Чехословацька республіка | 320 | 40 |
Всього | 67 630 | 5500 |
У 1935 році Гітлер відмовився від дотримання Версальського договору.
Історичні оцінки
У своїй книзі (англ. The Economic Consequences of the Peace), Кейнс назвав Версальський договір «Карфагенським миром» (синонім накладення дуже жорстких умов миру), помилковою спробою французького реваншизму знищити Німеччину, замість того, щоб слідувати принципам справедливого міцного миру, викладеним в Чотирнадцяти пунктах Вудро Вільсона, які Німеччина прийняла під час перемир'я. Він заявив: «Я вважаю, що кампанія по забезпеченню сплати Німеччиною загальних втрат у війні був одним з найсерйозніших актів політичної глупоти, за які наші державні мужі будь-коли поносили відповідальність.» Кейнс був головним представником британського казначейства на Паризькій мирній конференції, і використовував у своїх пристрасних книгах аргументи, які він та інші (в тому числі офіційні особи США) використовували в Парижі. Він вважав, що суми, які від Німеччини вимагають як репарації перевищували у багато разів її можливості, що буде викликати сильну нестабільність (див. цитату). Пов'язаний з французьким рухом Опору економіст (фр. Étienne Mantoux) оспорював такий підхід. Написана Манту 1940-х роках і видана посмертно книга під назвою «Карфагенський мирний договір, або економічні наслідки м-ра Кейнса» є спробою спростувати претензії Кейнса.
У пізніших дослідженнях (наприклад, у книзі «World At Arms» історика ) висунута теза, що договір був насправді дуже вигідний Німеччині. Рейх Бісмарка не розпався, а був збережений як політична одиниця, Німеччина в значній мірі уникнула післявоєнної військової окупації (на відміну від ситуації після Другої світової війни). В есе 1995 року, Вайнберг зазначив, що зі зникненням Австро-Угорської імперії і відсуненням Росії з Європи, Німеччина в даний час є домінуючою силою у Східній Європі. Вайнберг пише, що, враховуючи, що вже за 21 рік після Версаля Німеччини здобула більше землі, ніж мала в 1914 році, ставить під сумнів, що Версаль був так суворий й непосильний, як стверджували німці.
Див. також
- Сен-Жерменський мирний договір 1919 щодо розподілу Австро-Угорської імперії.
- Тріанонський договір між союзними державами Антанти у Першій світовій війні та Угорщиною.
- Севрський мирний договір, підписаний 10 серпня 1920 р.
- Малий Версальський договір — договір Польської республіки з Німецькою державою, підписаний 28 червня 1919 року
Примітки
- Сен-Жерменський мирний договір 1919 з Австрією; Нейїський мирний договір з Болгарським царством; Тріанонський договір з Королівством Угорщина; Севрський мирний договір з урядом Османської імперії; Davis, Robert T., ред. (2010). U.S. Foreign Policy and National Security: Chronology and Index for the 20th Century. Т. 1. Santa Barbara, California: Praeger Security International. ISBN .
- The West Encounters and Transformations. Atlas Ed. Vol. II. New York: Pearson Education, Inc., 2007. p. 806 (наведено за англійською вікіпедією)
- Timothy W. Guinnane (January 2004). Vergangenheitsbewältigung: the 1953 London Debt Agreement (PDF). Center Discussion Paper no. 880. Economic Growth Center, Yale University. Архів (PDF) оригіналу за 24 червня 2013. Процитовано 10 березня 2012.
At the pre-World War I parities, $1 gold=4.2 gold Marks. One Mark was worth one shilling sterling.
(англ.) - Fareed Zakaria (2 жовтня 2010). Transcript of interview. CNN. Процитовано 15 березня 2011.
- Olivia Lang (3 жовтня 2011). Why has Germany taken so long to pay off its WWI debt?. BBC. Процитовано 15 березня 2011.
- Viault, Birdsall S. (1990). Schaum's Outline of Modern European History. McGraw-Hill Professional. с. 471. ISBN .
- Lentin, Antony (1985) [1984]. Guilt at Versailles: Lloyd George and the Pre-history of Appeasement. Routledge. с. 84. ISBN .
- Берестейський мир (9 лютого 1918) на firstworldwar.com(англ.)
- Alan Sharp, «The Versailles Settlement: Peacemaking in Paris, 1919», 1991. (наведено за англійською вікіпедією)
- Harold Nicolson, Diaries and Letters, 1930-39, 250; quoted in Derek Drinkwater: Sir Harold Nicolson and International Relations: The Practitioner as Theorist[недоступне посилання з березня 2019], p. 139. (наведено за англійською вікіпедією)
- David Thomson, Europe Since Napoleon. Penguin Books. 1970, p. 605.
- John Maynard Keynes(1920). The Economic Consequences of the Peace. Harcourt Brace and Howe.pp.34
- Nasze miasto: Historia: Lata 1701—1871—dzialdowo.pl(пол.)
- Treaty of Versailles, Part XIV у Вікіджерелах.(англ.)
- Кривонос Р. А. Князівство Монако в європейській системі міжнародних відносин [Електронний ресурс] // Міжнародні відносини. Серія «Політичні науки». — № 14. — 2017. — Режим доступу: http://journals.iir.kiev.ua/index.php/pol_n/article/view/3074.
- Louis (1967), p. 9
- Louis (1967), p. 117—130
- Braun, Hans-Joachim (1990). The German Economy in the Twentieth Century. Routledge. с. 46. ISBN .
The final annuity of RM 898 million was due in 1988.
(наведено за англійською вікіпедією) - A.J.P. Taylor, Bismarck The Man and the Statesman. New York: Vintage Books. 1967, p. 133. (наведено за англійською вікіпедією)
- Hall, Allen (28 вересня 2010). First World War officially ends. The Daily Telegraph. Процитовано 2 жовтня 2010.
- Treaty of Versailles, Part V у Вікіджерелах.(англ.)
- Treaty of Versailles, Part_I: Covenant of the League of Nations у Вікіджерелах.(англ.)
- Treaty of Versailles, Part XIII: Constitution of the International Labour Office у Вікіджерелах.(англ.)
- Treaty of Versailles, Part XII у Вікіджерелах.(англ.)
- The Economic Consequences of the Peace John Maynard Keynes у проєкті «Гутенберг»
- Markwell, Donald (2006). John Maynard Keynes and International Relations: Economic Paths to War and Peace. Oxford University Press. (наведено за англійською вікіпедією)
- Keynes (1919). The Economic Consequences of the Peace. Ch VI.
The Treaty includes no provisions for the economic rehabilitation of Europe—nothing to make the defeated Central Empires into good neighbors, nothing to stabilize the new States of Europe, nothing to reclaim Russia; nor does it promote in any way a compact of economic solidarity amongst the Allies themselves; no arrangement was reached at Paris for restoring the disordered finances of France and Italy, or to adjust the systems of the Old World and the New. The Council of Four paid no attention to these issues, being preoccupied with others—Clemenceau to crush the economic life of his enemy, Lloyd George to do a deal and bring home something which would pass muster for a week, the President to do nothing that was not just and right. It is an extraordinary fact that the fundamental economic problems of a Europe starving and disintegrating before their eyes, was the one question in which it was impossible to arouse the interest of the Four. Reparation was their main excursion into the economic field, and they settled it as a problem of theology, of polities, of electoral chicane, from every point of view except that of the economic future of the States whose destiny they were handling. (наведено за англійською вікіпедією)
- Reynolds, David. (February 20, 1994). «Over There, and There, and There.» Review of: "A World at Arms: A Global History of World War II, " by Gerhard L. Weinberg. New York: Cambridge University Press.
- Weinberg, Gerhard Germany, Hitler and World War II, Cambridge: Cambridge University Press, 1995 page 16. (наведено за англійською вікіпедією)
- Weinberg, Gerhard Germany, Hitler and World War II, Cambridge: Cambridge University Press, 1995 page 11.
Література
- В. П. Капелюшний. Версальський мирний договір // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2023. — .
- І. Д. Коміренко. Версальський мирний договір 1919 // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с.
- Р. Г. Симоненко. Версальський мирний договір // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 486. — .
- Дюрозель Ж.-Б. Історія дипломатії від 1919 року до наших днів. / Пер. з фр. Є. Марічєв, Л. Погорєлова, В. Чафковський. К.: Основи, 1999. 903 с.
- Dockrill M., Fisher J. The Paris Peace Conference, 1919: Peace Without Victory. L: Palgrave Macmillan, 2001. 198 p.
- Graebner E.A., Bennett E.M. The Versailles Treaty and Its Legacy: The Failure of the Wilsonian Vision. Cambridge: Cambridge University Press, 2011. 274 p.
- MacMillan M. Paris 1919: Six Months That Changed the World. New York: Random House, 2001. 572 p.
- Prott V. The Politics of Self-Determination: Remaking Territories and National Identities in Europe, 1917-1923. Oxford: Oxford University Press, 2016. 266 p.
Посилання
- Версальський мирний договір 1919 // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998—2004. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Versalskij mirnij dogovir pidpisanij u Versali 28 chervnya 1919 roku derzhavami peremozhnicyami u Pershij svitovij vijni SShA Velikoyu Britaniyeyu Francuzkoyu respublikoyu Korolivstvom Italiya Yaponskoyu imperiyeyu Belgiyeyu tosho z odnogo boku i peremozhenoyu Nimechchinoyu z inshogo Z inshimi centralnimi derzhavami yaki voyuvali na storoni Nimeckoyi imperiyi u Pershij svitovij vijni buli pidpisani okremi dogovori Hocha peremir ya pidpisane 11 listopada 1918 roku faktichno zakinchilo bojovi diyi znadobilosya shist misyaciv peregovoriv na Parizkij mirnij konferenciyi shodo ukladannya mirnogo dogovoru Dogovir buv zareyestrovanij u sekretariati Ligi Nacij 21 zhovtnya 1919 roku i nadrukovanij v Versalskij dogovirAbreviaturaTreaty of VersaillesTipmirna ugoda i dPidpisano28 chervnya 1919Misced Versalskij palacPidpisantiSShA Britanska imperiya Franciya Italiya Yaponiya Vejmarska respublika Velika Britaniya Tretya francuzka respublika Korolivstvo Italiya Yaponska imperiya Belgiya Boliviya Braziliya Gayiti Gvatemala Gonduras Greciya Respublika Kitaj 1912 1949 Korolivstvo Serbiv Horvativ i Slovenciv Kuba Liberiya Nikaragua Panama Peru Polska Respublika Portugaliya Rumunske korolivstvo Siyam Urugvaj Korolivstvo Hidzhaz Persha Chehoslovacka Respublika i Ekvador Mediafajli u VikishovishiU Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Versalskij dogovir znachennya U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Parizkij dogovir znachennya Nimechchina pislya Versalskogo dogovoru Aneksovano susidnimi derzhavami Pid upravlinnyam Ligi Nacij Saar Vejmarska Nimechchina source source source source source The Signing of the Peace Treaty of Versailles Z bagatoh polozhen dogovoru odnim z najvazhlivishih i spirnih bulo vzyattya Nimechchinoyu na sebe vidpovidalnist za sprichinennya vijni poryad z Avstriyeyu ta Ugorshinoyu vidpovidno do Sen Zhermenskogo mirnogo dogovoru i Trianonskogo dogovoru i vidpovidno do polozhen statej 231 248 piznishe nazvanih Polozhennyami pro provinu vijni angl War Guilt clauses rozzbroyitisya zdijsniti istotni teritorialni postupki i platiti veliki reparaciyi krayinam yaki formuvali blok derzhav Antanti Zagalna vartist cih reparacij bula ocinena na 132 mlrd marok u 1921 roci 31 4 mlrd abo 6 6 mlrd sho priblizno ekvivalentno 442 mlrd abo 284 mlrd 2013 roku suma yaku bagato ekonomistiv u toj chas zokrema Dzhon Mejnard Kejns vvazhav nadmirnoyu i kontrproduktivnoyu oskilki Nimechchina musila platiti do 1988 roku Zreshtoyu ostanni platezhi buli zrobleni 4 zhovtnya 2010 roku u 20 tu richnicyu vozz yednannya Nimechchini i blizko 92 rokiv pislya zakinchennya vijni za sprichinennya yakoyi voni buli priznacheni Dogovir buv pidirvanij ryadom podij she v 1932 roci i shiroko porushuvavsya do seredini 1930 h rokiv PeregovoriSalle de l Horloge Ministerstvo zakordonnih sprav Franciyi Peregovori mizh soyuznimi derzhavami pochalisya 18 sichnya v Salle de l Horloge Ministerstva zakordonnih sprav Franciyi na naberezhnij d Orse v Parizhi Spochatku v peregovorah brali uchast 70 delegativ z 27 krayin Nimechchina Avstriya ta Ugorshina yaki zaznali porazki buli viklyucheni z peregovoriv Bilshovicka Rosiya takozh bula viklyuchena tomu sho vona uklala okremij dogovir z Nimeckoyu imperiyeyu v 1918 roci zgidno z yakim Nimechchina otrimala veliku chastinu teritoriyi kolishnoyi Rosijskoyi Respubliki i resursiv Yak piznishe zaznachali uchasniki peregovoriv u Versali umovi cogo dogovoru buli vkraj suvorimi She ranishe okremij dogovir buv takozh ukladenij mizh Ukrayinskoyu Narodnoyu Respublikoyu ta Centralnimi derzhavami Do bereznya 1919 roku najvazhlivishu rol u vedenni peregovoriv vidnosno skladnih i vazhkih umov miru vidigravali regulyarni zustrichi Radi desyati v yaku uvijshli glavi uryadiv i ministri zakordonnih sprav p yati osnovnih peremozhciv Velika Britaniya Francuzka respublika SShA Korolivstvo Italiya ta Yaponska imperiya Ce nezvichajne utvorennya viyavilosya zanadto gromizdkim i formalnim dlya efektivnogo prijnyattya rishen Predstavniki Yaponskoyi imperiyi i bilshu chastinu peregovoriv ministri zakordonnih sprav zalishili golovni zustrichi otzhe zalishilasya tilki Velika chetvirka Pislya togo yak teritorialni pretenziyi prem yer ministra Italiyi Vittorio Orlando stosovno Fiume sogodni Riyeka buli vidhileni vin takozh zalishiv peregovori i povernuvsya tilki na pidpisannya dogovoru v chervni Ostatochni umovi buli viznacheni liderami velikoyi trijki krayin prem yer ministrom Velikoyi Britaniyi Devidom Llojd Dzhordzhem prem yer ministr Franciyi Zhorzhem Klemanso j amerikanskim prezidentom Vudro Vilsonom Navit cij nevelikij grupi bulo vazhko viznachitisya iz zagalnoyu poziciyeyu tomu sho yihni cili superechili odna odnij Rezultat bulo nazvano nevdalim kompromisom angl unhappy compromise Poziciya Velikoyi Britaniyi Spustoshennya u Velikoyi Britaniyi pid chas vijni bulo porivnyano nevelikim tomu prem yer ministr Devid Llojd Dzhordzh pidtrimuvav reparaciyi menshoyu miroyu nizh francuzi Velika Britaniya pochinala divitisya na vidnovlenu Nimechchinu yak na vazhlivogo torgovelnogo partnera i turbuvalasya pro vpliv vidshkoduvannya takozh na britansku ekonomiku Llojd Dzhordzh buv takozh sturbovanij propoziciyeyu Vudro Vilsona shodo samoviznachennya nacij i yak francuzi hotiv zberegti imperskij status svoyeyi krayini Yak i francuzi Llojd Dzhordzh pidtrimuvav tayemni dogovori i vijskovo morski blokadi Llojd Dzhordzhu vdalosya zbilshiti zagalnu velichinu reparacij i chastku Velikoyi Britaniyi vimagayuchi kompensaciyi za velicheznu kilkist vdiv sirit ta cholovikiv yaki stali invalidami i ne mogli pracyuvati Poziciya SShA Div takozh Chotirnadcyat punktiv Vilsona U Spoluchenih Shtatah panuvav silnij antiintervencionistskij nastrij pislya vstupu SShA u vijnu v kvitni 1917 roku bagato amerikanciv pragnuli zvilnitisya vid yevropejskih sprav yakomoga shvidshe SShA zajnyali bilsh primirlivu poziciyu stosovno pitannya nimeckih reparacij Do kincya vijni prezident Vudro Vilson razom z inshimi amerikanskimi chinovnikami vklyuchayuchi visunuv Chotirnadcyat punktiv yaki vin predstaviv u svoyemu vistupi na Parizkij mirnij konferenciyi SShA takozh vislovili bazhannya prodovzhuvati torgivlyu z Nimechchinoyu tomu takozh ne hotili stavitisya do neyi zanadto suvoro v ekonomichnomu plani Poziciya Francuzkoyi respubliki Francuzka delegaciya v Parizhi na choli z prem yerom Zhorzhem Klemanso bula spovnena rishuchosti shodo vidnovlennya francuzkoyi gegemoniyi na yevropejskomu kontinenti Z 1870 do 1914 roku Nimechchina zdijsnila velikij ekonomichnij i demografichnij rivok perevershivshi Francuzku respubliku za vplivom na kontinenti Takim chinom Klemanso vikoristovuvav konferenciyu yak zasib vidnovlennya velikoderzhavnih pozicij Franciyi v Yevropi Za slovami Dzhona Mejnarda Kejnsa Naskilki ce mozhlivo politikoyu Franciyi bulo perevedennya godinnika nazad i skasuvannya togo sho z 1870 roku zdijsniv progres u Nimechchini Vtratoyu teritoriyi ta inshimi zahodami yiyi naselennya malo buti obmezhene ale peredusim mala buti znishena ekonomichna sistema na yakij bazuvalasya yiyi nova sila bagato fabrik zoriyentovanih na vipusk zaliza vugillya i transportu povinni buti znisheni Yaksho Franciya zmozhe zavoloditi hocha b chastkovo tim sho Nimechchina zmushena vtratiti nerivnist sil mizh dvoma supernikami u borotbi za yevropejsku gegemoniyu mozhe buti usunena na pokolinnya Originalnij tekst angl So far as possible therefore it was the policy of France to set the clock back and undo what since 1870 the progress of Germany had accomplished By loss of territory and other measures her population was to be curtailed but chiefly the economic system upon which the depended for her new strength the vast fabric built upon iron coal and transport must be destroyed If France could seize even in part what Germany was compelled to drop the inequality of strength between the two rivals for European hegemony might be remedied for generations Umovi dogovoruUmovi dogovoru sklali na Parizkij mirnij konferenciyi 1919 1920 rr Dogovir nabuv chinnosti 10 sichnya 1920 pislya ratifikaciyi jogo Nimechchinoyu i chotirma golovnimi soyuznimi derzhavami Velikoyu Britaniyeyu Francuzkoyu respublikoyu Korolivstvom Italiya i Yaponskoyu imperiyeyu SShA Hidzhaz i Ekvador pidpisali Versalskij mirnij dogovir ale vidmovilisya jogo ratifikuvati Senat SShA vidmovivsya vid ratifikaciyi cherez nebazhannya respublikanskoyi bilshosti v Senati na choli z Genri Kabotom Lodzhem zv yazuvati sebe uchastyu v Lizi Nacij statut yakoyi buv skladovoyu chastinoyu Versalskogo dogovoru oskilki v Lizi Nacij perevazhav vpliv Velikoyi Britaniyi i Francuzkoyi respubliki U serpni 1921 roku SShA uklali z Nimechchinoyu osoblivij dogovir majzhe identichnij Versalskomu ale yakij ne mistiv statej pro Ligu Nacij Teritorialni zmini u Yevropi Mezhi Nimechchini zrazka 1919 roku buli okresleni majzhe identichno do togo yak pri oficijnomu stvorennya krayini v 1871 roci Teritoriyi i mista v comu regioni protyagom stolit neodnorazovo perehodili vid odniyeyi derzhavi do inshoyi zokrema v riznij chas chastinoyu z nih volodili Avstro Ugorshina Korolivstvo Shveciya Rich Pospolita Odnak Nimechchina pretenduvala na ci zemli i mista yaki vona rozglyadala yak istorichno nimecki stolittyami do stvorennya Nimechchini yak derzhavi v 1871 roci Inshi krayini zaperechuvali pretenziyi Nimechchini na cij teritoriyi U mirnomu dogovori Nimechchina pogodilisya povernuti spirni zemli j mista riznim krayinam Nimechchina bula zmushena postupitisya kontrolem nad svoyimi koloniyami a takozh vtratiti deyaki yevropejski teritoriyi Zahidna Prussiya bula peredana Polskij respublici nadavshi yij tim samim dostup do Baltijskogo morya cherez polskij koridor yakij Prussiya aneksuvala pri podilah Polshi Ce peretvorilo Shidnu Prussiyu v eksklav viddilenij vid osnovnoyi teritoriyi Nimechchini Elzas i bilsha chastina Lotaringiyi u kordonah 1870 r ranishe nimeckomovni teritoriyi sho vhodili do skladu Franciyi buli aneksovani korolem Lyudovikom XIV yakij rozglyadav Rejn yak prirodnij kordon Franciyi Priblizno pislya 200 rokiv francuzkogo pravlinnya v 1871 roci Elzas i nimeckomovna chastina Lotaringiyi buli peredani Nimeckij imperiyi vidpovidno do Frankfurtsogo dogovoru U 1919 roci obidva regioni znovu buli peredani Francuzkij respublici Bilsha chastina prusskoyi provinciyi Pozen nini Poznan i Zahidnoyi Prussiyi yaki Prussiya aneksuvala pid chas podiliv Polshi 1772 1795 bez plebiscitu vidijshli do Polshi plosha 53 800 km 4 224 000 zhiteliv 1931 Bilsha chastina provinciyi Pozen vzhe perebuvala pid polskim kontrolem pislya Velikopolskogo povstannya 1918 1919 rokiv Okrugi Malmedi j Ejpen Nimechchina peredavala Belgiyi Naselennyu dali mozhlivist visloviti protest proti peredachi ale u vidpovidnomu reyestri zibralos nebagato pidpisiv Zaliznicya Vennbahn takozh peredavalasya Belgiyi Dancig Gdansk ogolosili vilnim mistom Memel Klajpeda peredanij u vedennya derzhav peremozhnic u lyutomu 1923 r okupovanij Litvoyu Gluchinskij region Verhnoyi Sileziyi buv bez plebiscitu peredanij Chehoslovackij respublici plosha 316 chi 333 km 49 000 zhiteliv Rajon Soldau nini Dzyaldovo u Shidnij Prussiyi vazhlivij zaliznichnij vuzol na marshruti Varshava Gdansk buv peredanij Polskij respublici bez plebiscitu plosha 492 km Pitannya pro derzhavnu prinalezhnist Shlezvigu pivdennoyi chastini Zahidnoyi Prussiyi i Verhnoyi Sileziyi malo buti virishene plebiscitom pivnichna chastina Shlezvigu perejshla 1920 roku do Daniyi chastina Verhnoyi Sileziyi v 1922 r do Polskoyi respublici inshi spirni teritoriyi zalishilisya v Nimechchini Istorichno polski zemli v basejni Odera Nizhnya Sileziya ta bilsha chastina Verhnoyi Sileziyi zalishilisya v Nimechchini Saar perejshov na 15 rokiv pid upravlinnya Ligi Nacij a potim jogo dolya mala virishitisya shlyahom plebiscitu Protyagom cogo chasu vidobute vugillya napravlyalos u Francuzku respubliku Region nazivavsya nim Saargebiet i buv sformovanij z pivdennoyi chastini nimeckoyi Rejnskoyi provinciyi i zahidnoyi chastini bavarskogo Pfalca zgidno zi Statutom Saaru Versalskogo dogovoru statti 45 50 Nimechchina vzyala zobov yazannya dotrimuvatisya nezalezhnosti Avstrijskoyi Respubliki viznavala nezalezhnist Chehoslovackoyi j Polskoyi respublik Bulo stvoreno Rejnsku demilitarizovanu zonu Nimechchini zaboronili trimati bud yaki vijska na vsij svoyij teritoriyi na zahid vid Rejna j na 20 kilometriv na shid vid nogo st 436 Versalskogo dogovoru pidtverdila polozhennya Drugogo francuzko monegaskogo dogovoru 1918 r pro peredachu zovnishnopolitichnih povnovazhen Knyazivstva Monako Francuzkij Respublici Peredil nimeckih kolonij Koloniyi Nimechchini Nimeckij Kamerun Togolend Nimecka Shidna Afrika Nimecka Pivdenno Zahidna Afrika Czyaochzhou Nimecka Nova Gvineya Solomonovi ostrovi tosho perejshli pid opiku derzhav peremozhnic Velikoyi Britaniyi Francuzkoyi respubliki Yaponskoyi imperiyi Pivdenno Afrikanskogo Soyuzu Peredil nimeckih kolonij buv zdijsnenij takim chinom V Africi Tanganyika stala pidmandatnoyu teritoriyeyu Velikoyi Britaniyi rajon Ruanda Urundi pidmandatnoyu teritoriyeyu Belgiyi Trikutnik Kiong buv peredanij Portugalskij respublici nazvani teritoriyi ranishe skladali Nimecku Shidnu Afriku Velika Britaniya i Francuzka respublika rozdilili Togolend j Nimeckij Kamerun Pivdenno Afrikanskij Soyuz otrimav mandat na Pivdenno Zahidnu Afriku U Tihomu okeani yak pidmandatni teritoriyi do Yaponskoyi imperiyi vidijshli Solomonovi ostrovi a takozh inshi ostrovi sho nalezhali Nimeckij imperiyi pivnichnishe ekvatora do Avstralijskogo Soyuzu Nimecka Nova Gvineya do Novoyi Zelandiyi ostrovi Nimecke Samoa Nimechchina za Versalskim mirnim dogovorom vidmovlyalasya vid vsih koncesij i privileyiv u Respublici Kitaj vid prav konsulskoyi yurisdikciyi i vid vsyakoyi vlasnosti v Siami vid usih dogovoriv i ugod z Liberiyeyu viznavala protektorat Francuzkoyi respubliki nad Marokko ta Velikoyi Britaniyi nad Yegiptom Prava Nimechchini shodo Czyaochzhou i vsiyeyi Shandunskoyi provinciyi Respubliki Kitaj vidhodili do Yaponskoyi imperiyi vnaslidok cogo Versalskij dogovir ne buv pidpisanij Kitayem Reparaciyi Stattya 231 Versalskogo dogovoru pripisuvala provinu za vijnu Nimechchini znachna chastina reshti Dogovoru opisuvala reparaciyi sho Nimechchina bude viplachuvati soyuznikam Zagalna suma reparacij za rishennyam Mizhsoyuznickoyi Komisiyi z reparacij stanovila blizko 226 milyardiv marok U 1921 roci cya suma bula skorochena do 132 milyardiv marok sho stanovilo v toj chas 31 4 mlrd 442 mlrd v 2012 roci abo 6 6 mlrd 284 mlrd v 2012 roci Mozhna tverditi sho nakladeni u Versali vidshkoduvannya chastkovo buli vidpoviddyu na vidshkoduvannya nakladeni Nimeckoyu imperiyeyu na Francuzku respubliku u 1871 roci pidpisanim pislya Francuzko prusskoyi vijni kritiki Dogovoru stverdzhuvali sho Franciyi vdalosya splatiti reparaciyi 5 mlrd frankiv protyagom troh rokiv ale plan Yunga 1929 roku peredbachav sho nimecki reparaciyi mali viplachuvatisya she protyagom 59 rokiv do 1988 roku Vidshkoduvannya za Frankfurtskim dogovorom buli v svoyu chergu rozrahovani na osnovi kilkosti naselennya yak tochnij ekvivalent vidshkoduvannya nakladenih Napoleonom I na Korolivstvo Prussiya v 1807 roci Versalski reparaciyi prijmali rizni formi vklyuchayuchi vugillya stal intelektualnu vlasnist napriklad torgovu marku aspirinu i silskogospodarsku produkciyu znachnoyu miroyu cherez te sho valyutni vidshkoduvannya takogo rozmiru mogli prizvesti do giperinflyaciyi sho naspravdi stalosya v povoyennij Nimechchini i moglo zmenshiti korist Franciyi ta Velikoyi Britaniyi Reparacij u viglyadi vugillya zigrali veliku rol u pokaranni Nimechchini Versalskij mir stverdiv sho Nimechchina nese vidpovidalnist za rujnuvannya vugilnih shahtah na pivnochi Francuzkoyi respubliki i chastini Belgiyi chastini Korolivstva Italiya Takim chinom Francuzka respublika otrimala u timchasove povne rozporyadzhennya vuglenosnij basejn Nimechchini Saar Krim togo Nimechchina zmushena bula peredavati Francuzkij respublici Belgiyi Korolivstvu Italiya miljoni tonn vugillya protyagom 10 rokiv Odnak Tretij Rejh pid kerivnictvom Adolfa Gitlera ne zdijsnyuvav postavok vugillya protyagom dekilkoh rokiv porushuyuchi tim samim umovi Versalskogo dogovoru Nimechchina zakinchila platiti reparaciyi lishe v 2010 roci Obmezhennya na zbrojni sili Za dogovorom zbrojni sili Nimechchini mali buti obmezheni 100 tisyachnoyu suhoputnoyu armiyeyu obov yazkova vijskova sluzhba skasovuvalasya osnovna chastina zberezhenogo vijskovo morskogo flotu pidlyagala peredachi peremozhcyam bulo takozh nakladeno zhorstki obmezhennya na budivnictvo novih bojovih korabliv Nimechchini zaboronyalosya mati bagato suchasnih vidiv ozbroyennya bojovu aviaciyu bronetehniku za vinyatkom nevelikoyi kilkosti zastarilih mashin bronovanih avtomobiliv dlya potreb policiyi Stvorennya mizhnarodnih organizacij Chastinoyu I dogovoru buv angl Covenant of the League of Nations yakij peredbachav stvorennya Ligi Nacij organizaciya metoyu yakoyi buv arbitrazh u mizhnarodnih superechkah shob uniknuti takim chinom majbutnih voyen Chastina XIII postulyuvala stvorennya Mizhnarodnoyi organizaciyi praci shob spriyati regulyuvannyu robochogo chasu vklyuchayuchi vstanovlennya maksimalnogo robochogo dnya i tizhnya regulyuvannya trudovih resursiv zapobigannya bezrobittyu zabezpechennya adekvatnogo prozhitkovogo minimumu zahist robitnikiv vid hvorob i travm sho viplivayut z jogo zajnyatosti zahist ditej pidlitkiv i zhinok zabezpechennya na starist i vipadki kalictva zahist interesiv robitnikiv sho pracyuyut v inshih nizh yih vlasna krayinah viznannya principu svobodi ob yednannya organizaciya profesijno tehnichnoyi osviti ta inshi zahodi Okrim cogo vidpovidno do chastini XII povinni buli buti stvoreni mizhnarodni komisiyi z pitan administrativnogo kontrolyu za Elboyu Odroyu Nimanom i Dunayem Naslidki Pidpisannya mirnogo dogovoru v Dzerkalnij galereyi Vilyam Orpen Imperskij voyennij muzej Umovi Versalskogo mirnogo dogovoru tradicijno vvazhayutsya viklyuchno prinizlivimi ta zhorstokimi stosovno Nimechchini Same voni sprichinili krajnyu socialnu nestabilnist vseredini krayini pislya pochatku svitovoyi ekonomichnoyi krizi v 1929 roci viniknennya ultrapravih sil j prihodu do vladi nacistiv u 1933 roci Prote zhorstki obmezhennya nakladeni na Nimechchinu nalezhnim chinom ne kontrolyuvalisya yevropejskimi derzhavami abo zh porushennya yih navmisno spuskalisya Nimechchini z ruk u tomu chisli Remilitarizaciya Rejnskoyi oblasti anshlyus Avstrijskoyi respubliki vidtorgnennya Sudetskoyi oblasti Chehoslovackoyi respubliki i podalsha okupaciya Chehiyi j Moraviyi Derzhavi otrimuvachi Plosha km Naselennya tis chol Polska respublika 43 600 2950Francuzka respublika 14 520 1820Daniya 3900 160Litva 2400 140Vilne misto Dancig 1900 325Belgiya 990 65Chehoslovacka respublika 320 40Vsogo 67 630 5500 U 1935 roci Gitler vidmovivsya vid dotrimannya Versalskogo dogovoru Istorichni ocinkiU svoyij knizi angl The Economic Consequences of the Peace Kejns nazvav Versalskij dogovir Karfagenskim mirom sinonim nakladennya duzhe zhorstkih umov miru pomilkovoyu sproboyu francuzkogo revanshizmu znishiti Nimechchinu zamist togo shob sliduvati principam spravedlivogo micnogo miru vikladenim v Chotirnadcyati punktah Vudro Vilsona yaki Nimechchina prijnyala pid chas peremir ya Vin zayaviv Ya vvazhayu sho kampaniya po zabezpechennyu splati Nimechchinoyu zagalnih vtrat u vijni buv odnim z najserjoznishih aktiv politichnoyi glupoti za yaki nashi derzhavni muzhi bud koli ponosili vidpovidalnist Kejns buv golovnim predstavnikom britanskogo kaznachejstva na Parizkij mirnij konferenciyi i vikoristovuvav u svoyih pristrasnih knigah argumenti yaki vin ta inshi v tomu chisli oficijni osobi SShA vikoristovuvali v Parizhi Vin vvazhav sho sumi yaki vid Nimechchini vimagayut yak reparaciyi perevishuvali u bagato raziv yiyi mozhlivosti sho bude viklikati silnu nestabilnist div citatu Pov yazanij z francuzkim ruhom Oporu ekonomist fr Etienne Mantoux osporyuvav takij pidhid Napisana Mantu 1940 h rokah i vidana posmertno kniga pid nazvoyu Karfagenskij mirnij dogovir abo ekonomichni naslidki m ra Kejnsa ye sproboyu sprostuvati pretenziyi Kejnsa U piznishih doslidzhennyah napriklad u knizi World At Arms istorika visunuta teza sho dogovir buv naspravdi duzhe vigidnij Nimechchini Rejh Bismarka ne rozpavsya a buv zberezhenij yak politichna odinicya Nimechchina v znachnij miri uniknula pislyavoyennoyi vijskovoyi okupaciyi na vidminu vid situaciyi pislya Drugoyi svitovoyi vijni V ese 1995 roku Vajnberg zaznachiv sho zi zniknennyam Avstro Ugorskoyi imperiyi i vidsunennyam Rosiyi z Yevropi Nimechchina v danij chas ye dominuyuchoyu siloyu u Shidnij Yevropi Vajnberg pishe sho vrahovuyuchi sho vzhe za 21 rik pislya Versalya Nimechchini zdobula bilshe zemli nizh mala v 1914 roci stavit pid sumniv sho Versal buv tak suvorij j neposilnij yak stverdzhuvali nimci Div takozhSen Zhermenskij mirnij dogovir 1919 shodo rozpodilu Avstro Ugorskoyi imperiyi Trianonskij dogovir mizh soyuznimi derzhavami Antanti u Pershij svitovij vijni ta Ugorshinoyu Sevrskij mirnij dogovir pidpisanij 10 serpnya 1920 r Malij Versalskij dogovir dogovir Polskoyi respubliki z Nimeckoyu derzhavoyu pidpisanij 28 chervnya 1919 rokuPrimitkiSen Zhermenskij mirnij dogovir 1919 z Avstriyeyu Nejyiskij mirnij dogovir z Bolgarskim carstvom Trianonskij dogovir z Korolivstvom Ugorshina Sevrskij mirnij dogovir z uryadom Osmanskoyi imperiyi Davis Robert T red 2010 U S Foreign Policy and National Security Chronology and Index for the 20th Century T 1 Santa Barbara California Praeger Security International ISBN 978 0 313 38385 4 The West Encounters and Transformations Atlas Ed Vol II New York Pearson Education Inc 2007 p 806 navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu Timothy W Guinnane January 2004 Vergangenheitsbewaltigung the 1953 London Debt Agreement PDF Center Discussion Paper no 880 Economic Growth Center Yale University Arhiv PDF originalu za 24 chervnya 2013 Procitovano 10 bereznya 2012 At the pre World War I parities 1 gold 4 2 gold Marks One Mark was worth one shilling sterling angl Fareed Zakaria 2 zhovtnya 2010 Transcript of interview CNN Procitovano 15 bereznya 2011 Olivia Lang 3 zhovtnya 2011 Why has Germany taken so long to pay off its WWI debt BBC Procitovano 15 bereznya 2011 Viault Birdsall S 1990 Schaum s Outline of Modern European History McGraw Hill Professional s 471 ISBN 9780070674530 Lentin Antony 1985 1984 Guilt at Versailles Lloyd George and the Pre history of Appeasement Routledge s 84 ISBN 9780416411300 Berestejskij mir 9 lyutogo 1918 na firstworldwar com angl Alan Sharp The Versailles Settlement Peacemaking in Paris 1919 1991 navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu Harold Nicolson Diaries and Letters 1930 39 250 quoted in Derek Drinkwater Sir Harold Nicolson and International Relations The Practitioner as Theorist nedostupne posilannya z bereznya 2019 p 139 navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu David Thomson Europe Since Napoleon Penguin Books 1970 p 605 John Maynard Keynes 1920 The Economic Consequences of the Peace Harcourt Brace and Howe pp 34 Nasze miasto Historia Lata 1701 1871 dzialdowo pl pol Treaty of Versailles Part XIV u Vikidzherelah angl Krivonos R A Knyazivstvo Monako v yevropejskij sistemi mizhnarodnih vidnosin Elektronnij resurs Mizhnarodni vidnosini Seriya Politichni nauki 14 2017 Rezhim dostupu http journals iir kiev ua index php pol n article view 3074 Louis 1967 p 9 Louis 1967 p 117 130 Braun Hans Joachim 1990 The German Economy in the Twentieth Century Routledge s 46 ISBN 0415021014 The final annuity of RM 898 million was due in 1988 navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu A J P Taylor Bismarck The Man and the Statesman New York Vintage Books 1967 p 133 navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu Hall Allen 28 veresnya 2010 First World War officially ends The Daily Telegraph Procitovano 2 zhovtnya 2010 Treaty of Versailles Part V u Vikidzherelah angl Treaty of Versailles Part I Covenant of the League of Nations u Vikidzherelah angl Treaty of Versailles Part XIII Constitution of the International Labour Office u Vikidzherelah angl Treaty of Versailles Part XII u Vikidzherelah angl The Economic Consequences of the PeaceJohn Maynard Keynesu proyekti Gutenberg Markwell Donald 2006 John Maynard Keynes and International Relations Economic Paths to War and Peace Oxford University Press navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu Keynes 1919 The Economic Consequences of the Peace Ch VI The Treaty includes no provisions for the economic rehabilitation of Europe nothing to make the defeated Central Empires into good neighbors nothing to stabilize the new States of Europe nothing to reclaim Russia nor does it promote in any way a compact of economic solidarity amongst the Allies themselves no arrangement was reached at Paris for restoring the disordered finances of France and Italy or to adjust the systems of the Old World and the New The Council of Four paid no attention to these issues being preoccupied with others Clemenceau to crush the economic life of his enemy Lloyd George to do a deal and bring home something which would pass muster for a week the President to do nothing that was not just and right It is an extraordinary fact that the fundamental economic problems of a Europe starving and disintegrating before their eyes was the one question in which it was impossible to arouse the interest of the Four Reparation was their main excursion into the economic field and they settled it as a problem of theology of polities of electoral chicane from every point of view except that of the economic future of the States whose destiny they were handling navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu Reynolds David February 20 1994 Over There and There and There Review of A World at Arms A Global History of World War II by Gerhard L Weinberg New York Cambridge University Press Weinberg Gerhard Germany Hitler and World War II Cambridge Cambridge University Press 1995 page 16 navedeno za anglijskoyu vikipediyeyu Weinberg Gerhard Germany Hitler and World War II Cambridge Cambridge University Press 1995 page 11 LiteraturaV P Kapelyushnij Versalskij mirnij dogovir Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2023 ISBN 966 02 2074 X I D Komirenko Versalskij mirnij dogovir 1919 Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 1 760s ISBN 966 316 039 X R G Simonenko Versalskij mirnij dogovir Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 486 ISBN 966 00 0734 5 Dyurozel Zh B Istoriya diplomatiyi vid 1919 roku do nashih dniv Per z fr Ye Marichyev L Pogoryelova V Chafkovskij K Osnovi 1999 903 s Dockrill M Fisher J The Paris Peace Conference 1919 Peace Without Victory L Palgrave Macmillan 2001 198 p Graebner E A Bennett E M The Versailles Treaty and Its Legacy The Failure of the Wilsonian Vision Cambridge Cambridge University Press 2011 274 p MacMillan M Paris 1919 Six Months That Changed the World New York Random House 2001 572 p Prott V The Politics of Self Determination Remaking Territories and National Identities in Europe 1917 1923 Oxford Oxford University Press 2016 266 p PosilannyaVersalskij mirnij dogovir 1919 Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1998 2004 ISBN 966 749 200 1