Академічна культура (англ. academic culture) – культура накопичення знань, їхнього розвитку, впорядкування та передачі від покоління до покоління через практиків та передавачів, тобто дослідників і викладачів дослідницьких інституцій та вищих навчальних закладів. У західних мовах це є частина значення терміну латинського походження academia, який, окрім вказаного вище, також позначає історичну і сучасну спільноту дослідників, викладачів та мережу відповідних інституцій і публікацій, що українською мовою передається іншим терміном — «академічна спільнота», а для підкреслення тяглості історичної традиції використовується українське поняття «академічна традиція». Академічна культура є ширшим поняттям за «» (як і академічна спільнота є ширшим поняттям за «наукова спільнота»), оскільки вищі навчальні заклади та дослідницькі інституції можуть займатися знаннями, які не є строго науковими (наприклад, філософією, мистецтвом, теологією тощо). Відомими теоретиками академічної та університетської культури були Вільгельм фон Гумбольдт, кардинал Джон Генрі Ньюмен, Хосе Ортега-і-Гассет («Місія університету»), («Ідея Університету»), Карл Ясперс («Ідея університету»).
У вузькому значенні академічна культура позначає лише «відносини, цінності та поведінку людей, котрі працюють або навчаються в університетах, наприклад, викладачів, дослідників та студентів».
Історичний розвиток
Історично академічна культура розвивалася і змінювалася у процесі розвитку академічних спільнот. Вона виникла в античності в Академії Платона й дооформилася в неоплатонічній академії пізньої античності. У ранньому середньовіччі ці традиції зберігалися й розвивалися в Александрійській бібліотеці та грецьких гімнасіях.
В інших регіонах академічна культура теж була представлена, але з власною специфікою. У Китаї перша академія виникла у 258 році в Нанкіні. В Індії навчально-дослідницький центр існував у місті Таксіла (нині Пакистан) з 5 століття до Р.Х. і до 5 століття після Р.Х., а згодом подібний центр постав у місті Наланда. У Персії академічна спільнота розвивалася у Харані, відомим своєю сабейською піфагорейською школою. В ісламському світі вчені спільноти виникли в університетах Аль-Карауїн (Марокко, 9 століття), Аль-Азгар (Єгипет, 10 століття) та в Тімбукту (нині Малі, 12 століття).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc0TDBGc2JGOXpiM1ZzYzE5amIyeHNaV2RsWDI5NFptOXlaRjkxYm1sMlpYSnphWFI1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxQmJHeGZjMjkxYkhOZlkyOXNiR1ZuWlY5dmVHWnZjbVJmZFc1cGRtVnljMmwwZVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
У пізньому середньовіччі у Європі остаточно сформувалися регіональні академічні традиції та культура, що мали античні та християнські витоки, власне те, що нині у західному світі називається academia. У цей час постали класичні європейські університети, коли ченці та священики почали переїжджати із монастирів у кафедральні міста, де вони відкрили перші школи для поглибленого навчання і досліджень: Болонський університет, Університет Саламанки, Паризький університет, Оксфордський університет, Кембриджський університет. За виключенням Паризького університету, що після реформ французької освіти у 20 столітті вже не існує як єдиний навчальний заклад, всі ці університети і донині зберігають зв’язок із християнською культурою, в Оксфорді та Кембриджі досі викладається теологія і проводяться відповідні дослідження.
У добу Відродження в Європі Козімо Медічі спробував відродити Академію Платона. Цей гурток був неформальним, але справив значний вплив на розвиток ренесансного неоплатонізму. В Італії постали й інші подібні «академії».
У 16 столітті в Європі академічна культура змістилася в сторону літератури та естетики, що визначалося впливом Відродження. В Італії виникла велика кількість таких академій, найвідомішої із яких стала Флорентійська академія мистецтв.
У 17-18 столітті академії поширилися всією Європою, і їхня тематика розширилася на всі сфери знання і наук (академії мистецтв, академії наук, мовознавчі інституції, наукові товариства, військові академії), що, відповідно, призвело до розширення академічної культури. В Україні у 1632 році виникла православна Києво-Могилянська академія, заснована митрополитом Київським Петром (Могилою) з метою протистояти католицизму та уніатству (зокрема, Ягеллонському університету) і зберегти релігійну й національну ідентичність українців.
У 19-20 століттях академічні спільноти розділилися на два основні типи: вищі навчальні заклади і приватні чи державні дослідницькі інституції. Останні можуть не ставити перед собою освітніх задач. На заході академічна культура загалом передбачає цілісність цих двох типів, тож вищі навчальні заклади включають у себе дослідницькі підрозділи, а дослідницькі інституції тісно пов'язані з освітніми установами. На пострадянському просторі, зокрема в Україні, ці два типи лишаються розділеними і спроби їх поєднати, зокрема через створення українських дослідницьких університетів, досі завершувалися невдало. Єдиний зв'язок полягає в тому, що співробітники дослідницьких інституцій (академії наук та науково-дослідних інститутів) зазвичай також викладають у вищих навчальних закладах, а викладачі університетів формально зобов'язані проводити власні наукові дослідження.
Особливості
Одним із визначень академічної культури є «сукупність способів і методів діяльності сучасної академічної спільноти (в українському контексті передовсім університетської), її системно інтегрована якість, що відбиває досягнутий рівень розвитку». Тобто академічна культура розглядається як сукупність певних соціальних норм і цінностей, які формувалися окремо в кожній країні і притаманні конкретній соціальній системі. Сюди також включаються цінності, явища, процеси та відносини, що помітно відрізняють науково-педагогічних працівників, студентів та адміністративний персонал вищих навчальних закладів, а також вчених і дослідників, які працюють у наукових та дослідних інституціях, від інших спільнот та соціальних груп суспільства. Академічна культура є результатом соціальної взаємодії та історичного розвитку суспільства.
Місце в культурі
У людській культурі в цілому, академічна культура виступає як тип духовної культури, яка, у свою чергу, включає всі види, форми і рівні суспільної свідомості, освіту і виховання, установи культури. На відміну від інших соціальних чи професійних груп, учасники академічної спільноти не лише задовольняють свої потреби завдяки духовній культурі, а й власною діяльністю збагачують її. Академічна культура характеризується певною самостійністю, однак її не можна розглядати у повному відриві від соціального життя сфери вищої освіти та дослідницьких інституцій. У сучасному світі навіть незалежні дослідники, науковці та викладачі на певному етапі були тісно пов'язані з тією чи іншою навчальною або дослідницькою установою, і не поривають цих зв'язків повністю.
В академічній культурі нерідко трапляються невідповідності та викривлення, обумовлені наявністю ідеології, що вибірково оцінює актуальні економічні, соціальні і політичні проблеми.
Складові
Основними елементами академічної культури виступають знання і переконання, якими керуються члени академічної спільноти у своїй повсякденній діяльності і які визначають їхнє духовне становище. Це передбачає нероздільність інтелектуально-раціонального, чуттєво-емоційного і вольового компонентів. Переконання охоплюють всю структуру певних відомостей про явища суспільного життя, зміст і значення норм, принципів поведінки, що випливають зі знань.
Академічна культура включає в себе три види елементів:
- Поняття (концепти), які містяться головним чином в мові і допомагають членам академічної спільноти організовувати та впорядковувати свій досвід;
- Відносини, тобто уявлення про взаємозв’язок певних явищ, предметів та процесів, що характеризується своїми поглядами на взаємини між поняттями як реального світу, так і світу трансцендентного, тобто недоступного безпосередньому людському досвіду;
- Цінності, тобто переконання, що лежать в основі моральних доктрин і поділяються всіма, щодо цілей, до яких слід прагнути членам академічної спільноти.
Варіації
Характеристики академічної культури та академічної спільноти можуть варіююватися у різних інституціях залежно від того, яка саме школа філософії науки лежить в основі конкретної організації. Наприклад, радикальний сцієнтизм прагне вивести за межі академічної культури всі знання, які не стосуються точних і природничих наук. Натомість антисцієнтизм наполягає на обов'язковому включення до сфери науки гуманітарних наук і знань (філософія, мистецтво, теологія), які не мають такого строго наукового методу, як точні і природничі, але пояснюють сфери, які недоступні чи нецікаві останнім, і, при цьому, є добросовісними дослідженнями, а не псевдонаукою. Існує також багато проміжних підходів (наприклад, коли філософія включається, але деякі її розділи, як-от метафізика чи естетика, виключаються).
Функції
Академічна культура може виконувати низку функцій і мати відповідні цілі. М. М. Закович виділяє наступні функції академічної культури:
- Пізнавальну, що виражається у фіксації результатів пізнання навколишнього світу, наукового, ціннісного та художнього його відображення і передбачає різні форми пізнавальної діяльності;
- Інформативну, що уможливлює розуміння сутності академічна культури (пряме і непряме спілкування, засвоєння культурної спадщини, розвиток членів спільноти, їхнє інтелектуальне та духовне збагачення);
- Світоглядну, що забезпечує єдність пізнавальних, емоційно-чуттєвих, оцінкових, вольових елементів свідомості в соціокультурному вимірі;
- Комунікативну;
- Регулятивну, що проявляється через символіку, певну знакову систему (правила етикету, різні знаки уваги, традиції тощо);
- Аксіологічну;
- Виховну.
Таким чином академічна культура впливає на соціальне життя університетської та дослідницької спільнот, їхні ціннісні основи, стиль роботи, зразки поведінки тощо. Академічна культура включає усвідомлення кожним членом університетської та дослідницької спільноти — викладачем, студентом, дослідником, адміністративним працівником — свого місця і обов'язків у загальному функціонуванні закладу; цінності і норми поведінки; звичаї та ділову практику; правила корпоративної культури; трудову і ділову етику.
Соціологічний аспект
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5oTDBOdmJHeGxaMlZmWjNKaFpIVmhkR1ZmYzNSMVpHVnVkSE11YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVOdmJHeGxaMlZmWjNKaFpIVmhkR1ZmYzNSMVpHVnVkSE11YW5Cbi5qcGc=.jpg)
З позицій соціології в академічній культурі можна виокремити три її основні сфери:
- ставлення індивіда до навколишнього природного і соціального середовища, гармонія взаємозв’язків з природою;
- ставлення однієї людини до іншої, ступінь усвідомлення взаємозв’язків, культурний клімат у вищому навчальному закладі чи дослідницькій інституції;
- ставлення кожного індивіда самого до себе, самопізнання, самовиховання і саморозвиток.
Рівень академічної культури члена академічної (університетської) спільноти значною мірою проявляється у компетенції та моральних принципах самої спільноти. Наприклад, наявність корупції, плагіату та недобросовісного підходу до досліджень чи викладання призводить до низької академічної культури або її повної відсутності.
У літературі і мистецтві
Одним із текстів, що відображає традиційні академічні цінності, є середньовічний студентський гімн «Гаудеамус», який нині часто виконується під час церемонії посвяти студентів вищих навчальних закладів:
![]() | Хай живе Академія! | ![]() |
Див. також
- Академія (значення)
- Академія як тип навчального закладу чи інституції
- Академічна спільнота
- Академічна традиція
- Знання
Література
- Barnett, R. The Idea of Higher Education. — Buckingham: Open University Press, 1997. — 240 p.
- Becher, Tony. Academic Tribes and Territories: Intellectual Enquiry and the Cultures of Disciplines / 2nd edition. — Open University Press, 2001.
- Brick, Jean. Academic Culture: A Student's Guide to Studying at University. — Macmillan Education Australia, 2009.
- Mattingly, Paul H. American Academic Cultures: A History of Higher Education. — University of Chicago Press, 2017.
- Rhode, Deborah L. In Pursuit of Knowledge: Scholars, Status, and Academic Culture. — Stanford University Press, 2006.
- Гумбольдт В. фон. О внутренней и внешней организации высших научных учреждений в Берлине // Университетская идея в Российской империи XVIII – начала ХХ века: антология. — М., 2011. — 527 c.
- Захаров И. В., Ляхович Е. С. Миссия университета в европейской культуре. — М., 1994. — 239 c.
- Налетова, Ирина; Прохоров, Андрей. Академическая культура как идея университета [ 13 квітня 2019 у Wayback Machine.] /
- Ньюмен Дж. Христианство и научные изыскания [ 13 квітня 2019 у Wayback Machine.] // Отечественные записки. — 2003, № 6.
- Ортега-и-Гассет Х. Миссия университета / пер. с исп. М. Н. Голубевой, А. М. Корбута. — М., 2010. — 144 c.
- Вебер А. Университет и историческая ситуация // Вебер А. Избранное: кризис европейской культуры. — СПб., 1999. — 565 c.
- Ясперс, Карл. Идея университета. — Минск: БГУ, 2006. — 159 c.
- Закович, М.М. Українська та зарубіжна культура. – К.: Знання, 2000.
- Пелікан, Ярослав. Ідея Університету. — К.: Дух і Літера, 2009. — 360 с.
- Хоружий, Г. Ф. Академічна культура: цінності та принципи вищої освіти / Г.Ф. Хоружий. — Тернопіль : Навчальна книга — Богдан, 2012. — 320 с. —
Примітки
- Англійською «practitioners and transmitters».
- . Oxford Dictionaries | English. Архів оригіналу за 18 квітня 2019. Процитовано 13 квітня 2019.
- . dictionary.cambridge.org (англ.). Архів оригіналу за 18 квітня 2019. Процитовано 13 квітня 2019.
- Гумбольдт 2011.
- Ньюмен 2003.
- Ортега-и-Гассет 2010.
- Пелікан 2009.
- Ясперс 2006.
- Brick 2009, p. 2.
- . www.theology.ox.ac.uk. Архів оригіналу за 13 квітня 2019. Процитовано 13 квітня 2019.
- . www.divinity.cam.ac.uk (англ.). Архів оригіналу за 31 березня 2019. Процитовано 13 квітня 2019.
- Хоружий, с. 30.
- Закович 2000.
- Хоружий, с. 30-51.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Akademichna kultura angl academic culture kultura nakopichennya znan yihnogo rozvitku vporyadkuvannya ta peredachi vid pokolinnya do pokolinnya cherez praktikiv ta peredavachiv tobto doslidnikiv i vikladachiv doslidnickih institucij ta vishih navchalnih zakladiv U zahidnih movah ce ye chastina znachennya terminu latinskogo pohodzhennya academia yakij okrim vkazanogo vishe takozh poznachaye istorichnu i suchasnu spilnotu doslidnikiv vikladachiv ta merezhu vidpovidnih institucij i publikacij sho ukrayinskoyu movoyu peredayetsya inshim terminom akademichna spilnota a dlya pidkreslennya tyaglosti istorichnoyi tradiciyi vikoristovuyetsya ukrayinske ponyattya akademichna tradiciya Akademichna kultura ye shirshim ponyattyam za yak i akademichna spilnota ye shirshim ponyattyam za naukova spilnota oskilki vishi navchalni zakladi ta doslidnicki instituciyi mozhut zajmatisya znannyami yaki ne ye strogo naukovimi napriklad filosofiyeyu mistectvom teologiyeyu tosho Vidomimi teoretikami akademichnoyi ta universitetskoyi kulturi buli Vilgelm fon Gumboldt kardinal Dzhon Genri Nyumen Hose Ortega i Gasset Misiya universitetu Ideya Universitetu Karl Yaspers Ideya universitetu Lekciya v universiteti Gotenburga Shveciya U vuzkomu znachenni akademichna kultura poznachaye lishe vidnosini cinnosti ta povedinku lyudej kotri pracyuyut abo navchayutsya v universitetah napriklad vikladachiv doslidnikiv ta studentiv Istorichnij rozvitokIstorichno akademichna kultura rozvivalasya i zminyuvalasya u procesi rozvitku akademichnih spilnot Vona vinikla v antichnosti v Akademiyi Platona j dooformilasya v neoplatonichnij akademiyi piznoyi antichnosti U rannomu serednovichchi ci tradiciyi zberigalisya j rozvivalisya v Aleksandrijskij biblioteci ta greckih gimnasiyah V inshih regionah akademichna kultura tezh bula predstavlena ale z vlasnoyu specifikoyu U Kitayi persha akademiya vinikla u 258 roci v Nankini V Indiyi navchalno doslidnickij centr isnuvav u misti Taksila nini Pakistan z 5 stolittya do R H i do 5 stolittya pislya R H a zgodom podibnij centr postav u misti Nalanda U Persiyi akademichna spilnota rozvivalasya u Harani vidomim svoyeyu sabejskoyu pifagorejskoyu shkoloyu V islamskomu sviti vcheni spilnoti vinikli v universitetah Al Karauyin Marokko 9 stolittya Al Azgar Yegipet 10 stolittya ta v Timbuktu nini Mali 12 stolittya Odin iz koledzhiv Oksfordskogo universitetu U piznomu serednovichchi u Yevropi ostatochno sformuvalisya regionalni akademichni tradiciyi ta kultura sho mali antichni ta hristiyanski vitoki vlasne te sho nini u zahidnomu sviti nazivayetsya academia U cej chas postali klasichni yevropejski universiteti koli chenci ta svyasheniki pochali pereyizhdzhati iz monastiriv u kafedralni mista de voni vidkrili pershi shkoli dlya pogliblenogo navchannya i doslidzhen Bolonskij universitet Universitet Salamanki Parizkij universitet Oksfordskij universitet Kembridzhskij universitet Za viklyuchennyam Parizkogo universitetu sho pislya reform francuzkoyi osviti u 20 stolitti vzhe ne isnuye yak yedinij navchalnij zaklad vsi ci universiteti i donini zberigayut zv yazok iz hristiyanskoyu kulturoyu v Oksfordi ta Kembridzhi dosi vikladayetsya teologiya i provodyatsya vidpovidni doslidzhennya U dobu Vidrodzhennya v Yevropi Kozimo Medichi sprobuvav vidroditi Akademiyu Platona Cej gurtok buv neformalnim ale spraviv znachnij vpliv na rozvitok renesansnogo neoplatonizmu V Italiyi postali j inshi podibni akademiyi U 16 stolitti v Yevropi akademichna kultura zmistilasya v storonu literaturi ta estetiki sho viznachalosya vplivom Vidrodzhennya V Italiyi vinikla velika kilkist takih akademij najvidomishoyi iz yakih stala Florentijska akademiya mistectv U 17 18 stolitti akademiyi poshirilisya vsiyeyu Yevropoyu i yihnya tematika rozshirilasya na vsi sferi znannya i nauk akademiyi mistectv akademiyi nauk movoznavchi instituciyi naukovi tovaristva vijskovi akademiyi sho vidpovidno prizvelo do rozshirennya akademichnoyi kulturi V Ukrayini u 1632 roci vinikla pravoslavna Kiyevo Mogilyanska akademiya zasnovana mitropolitom Kiyivskim Petrom Mogiloyu z metoyu protistoyati katolicizmu ta uniatstvu zokrema Yagellonskomu universitetu i zberegti religijnu j nacionalnu identichnist ukrayinciv Prezidiya Akademiyi nauk Ukrayini U 19 20 stolittyah akademichni spilnoti rozdililisya na dva osnovni tipi vishi navchalni zakladi i privatni chi derzhavni doslidnicki instituciyi Ostanni mozhut ne staviti pered soboyu osvitnih zadach Na zahodi akademichna kultura zagalom peredbachaye cilisnist cih dvoh tipiv tozh vishi navchalni zakladi vklyuchayut u sebe doslidnicki pidrozdili a doslidnicki instituciyi tisno pov yazani z osvitnimi ustanovami Na postradyanskomu prostori zokrema v Ukrayini ci dva tipi lishayutsya rozdilenimi i sprobi yih poyednati zokrema cherez stvorennya ukrayinskih doslidnickih universitetiv dosi zavershuvalisya nevdalo Yedinij zv yazok polyagaye v tomu sho spivrobitniki doslidnickih institucij akademiyi nauk ta naukovo doslidnih institutiv zazvichaj takozh vikladayut u vishih navchalnih zakladah a vikladachi universitetiv formalno zobov yazani provoditi vlasni naukovi doslidzhennya OsoblivostiOdnim iz viznachen akademichnoyi kulturi ye sukupnist sposobiv i metodiv diyalnosti suchasnoyi akademichnoyi spilnoti v ukrayinskomu konteksti peredovsim universitetskoyi yiyi sistemno integrovana yakist sho vidbivaye dosyagnutij riven rozvitku Tobto akademichna kultura rozglyadayetsya yak sukupnist pevnih socialnih norm i cinnostej yaki formuvalisya okremo v kozhnij krayini i pritamanni konkretnij socialnij sistemi Syudi takozh vklyuchayutsya cinnosti yavisha procesi ta vidnosini sho pomitno vidriznyayut naukovo pedagogichnih pracivnikiv studentiv ta administrativnij personal vishih navchalnih zakladiv a takozh vchenih i doslidnikiv yaki pracyuyut u naukovih ta doslidnih instituciyah vid inshih spilnot ta socialnih grup suspilstva Akademichna kultura ye rezultatom socialnoyi vzayemodiyi ta istorichnogo rozvitku suspilstva Misce v kulturi U lyudskij kulturi v cilomu akademichna kultura vistupaye yak tip duhovnoyi kulturi yaka u svoyu chergu vklyuchaye vsi vidi formi i rivni suspilnoyi svidomosti osvitu i vihovannya ustanovi kulturi Na vidminu vid inshih socialnih chi profesijnih grup uchasniki akademichnoyi spilnoti ne lishe zadovolnyayut svoyi potrebi zavdyaki duhovnij kulturi a j vlasnoyu diyalnistyu zbagachuyut yiyi Akademichna kultura harakterizuyetsya pevnoyu samostijnistyu odnak yiyi ne mozhna rozglyadati u povnomu vidrivi vid socialnogo zhittya sferi vishoyi osviti ta doslidnickih institucij U suchasnomu sviti navit nezalezhni doslidniki naukovci ta vikladachi na pevnomu etapi buli tisno pov yazani z tiyeyu chi inshoyu navchalnoyu abo doslidnickoyu ustanovoyu i ne porivayut cih zv yazkiv povnistyu V akademichnij kulturi neridko traplyayutsya nevidpovidnosti ta vikrivlennya obumovleni nayavnistyu ideologiyi sho vibirkovo ocinyuye aktualni ekonomichni socialni i politichni problemi Skladovi Osnovnimi elementami akademichnoyi kulturi vistupayut znannya i perekonannya yakimi keruyutsya chleni akademichnoyi spilnoti u svoyij povsyakdennij diyalnosti i yaki viznachayut yihnye duhovne stanovishe Ce peredbachaye nerozdilnist intelektualno racionalnogo chuttyevo emocijnogo i volovogo komponentiv Perekonannya ohoplyuyut vsyu strukturu pevnih vidomostej pro yavisha suspilnogo zhittya zmist i znachennya norm principiv povedinki sho viplivayut zi znan Akademichna kultura vklyuchaye v sebe tri vidi elementiv Ponyattya koncepti yaki mistyatsya golovnim chinom v movi i dopomagayut chlenam akademichnoyi spilnoti organizovuvati ta vporyadkovuvati svij dosvid Vidnosini tobto uyavlennya pro vzayemozv yazok pevnih yavish predmetiv ta procesiv sho harakterizuyetsya svoyimi poglyadami na vzayemini mizh ponyattyami yak realnogo svitu tak i svitu transcendentnogo tobto nedostupnogo bezposerednomu lyudskomu dosvidu Cinnosti tobto perekonannya sho lezhat v osnovi moralnih doktrin i podilyayutsya vsima shodo cilej do yakih slid pragnuti chlenam akademichnoyi spilnoti Variaciyi Harakteristiki akademichnoyi kulturi ta akademichnoyi spilnoti mozhut variyuyuvatisya u riznih instituciyah zalezhno vid togo yaka same shkola filosofiyi nauki lezhit v osnovi konkretnoyi organizaciyi Napriklad radikalnij sciyentizm pragne vivesti za mezhi akademichnoyi kulturi vsi znannya yaki ne stosuyutsya tochnih i prirodnichih nauk Natomist antisciyentizm napolyagaye na obov yazkovomu vklyuchennya do sferi nauki gumanitarnih nauk i znan filosofiya mistectvo teologiya yaki ne mayut takogo strogo naukovogo metodu yak tochni i prirodnichi ale poyasnyuyut sferi yaki nedostupni chi necikavi ostannim i pri comu ye dobrosovisnimi doslidzhennyami a ne psevdonaukoyu Isnuye takozh bagato promizhnih pidhodiv napriklad koli filosofiya vklyuchayetsya ale deyaki yiyi rozdili yak ot metafizika chi estetika viklyuchayutsya Funkciyi Lekciya v suchasnomu universiteti Akademichna kultura mozhe vikonuvati nizku funkcij i mati vidpovidni cili M M Zakovich vidilyaye nastupni funkciyi akademichnoyi kulturi Piznavalnu sho virazhayetsya u fiksaciyi rezultativ piznannya navkolishnogo svitu naukovogo cinnisnogo ta hudozhnogo jogo vidobrazhennya i peredbachaye rizni formi piznavalnoyi diyalnosti Informativnu sho umozhlivlyuye rozuminnya sutnosti akademichna kulturi pryame i nepryame spilkuvannya zasvoyennya kulturnoyi spadshini rozvitok chleniv spilnoti yihnye intelektualne ta duhovne zbagachennya Svitoglyadnu sho zabezpechuye yednist piznavalnih emocijno chuttyevih ocinkovih volovih elementiv svidomosti v sociokulturnomu vimiri Komunikativnu Regulyativnu sho proyavlyayetsya cherez simvoliku pevnu znakovu sistemu pravila etiketu rizni znaki uvagi tradiciyi tosho Aksiologichnu Vihovnu Takim chinom akademichna kultura vplivaye na socialne zhittya universitetskoyi ta doslidnickoyi spilnot yihni cinnisni osnovi stil roboti zrazki povedinki tosho Akademichna kultura vklyuchaye usvidomlennya kozhnim chlenom universitetskoyi ta doslidnickoyi spilnoti vikladachem studentom doslidnikom administrativnim pracivnikom svogo miscya i obov yazkiv u zagalnomu funkcionuvanni zakladu cinnosti i normi povedinki zvichayi ta dilovu praktiku pravila korporativnoyi kulturi trudovu i dilovu etiku Sociologichnij aspekt Urochiste akademichne vbrannya Z pozicij sociologiyi v akademichnij kulturi mozhna viokremiti tri yiyi osnovni sferi stavlennya individa do navkolishnogo prirodnogo i socialnogo seredovisha garmoniya vzayemozv yazkiv z prirodoyu stavlennya odniyeyi lyudini do inshoyi stupin usvidomlennya vzayemozv yazkiv kulturnij klimat u vishomu navchalnomu zakladi chi doslidnickij instituciyi stavlennya kozhnogo individa samogo do sebe samopiznannya samovihovannya i samorozvitok Riven akademichnoyi kulturi chlena akademichnoyi universitetskoyi spilnoti znachnoyu miroyu proyavlyayetsya u kompetenciyi ta moralnih principah samoyi spilnoti Napriklad nayavnist korupciyi plagiatu ta nedobrosovisnogo pidhodu do doslidzhen chi vikladannya prizvodit do nizkoyi akademichnoyi kulturi abo yiyi povnoyi vidsutnosti U literaturi i mistectviOdnim iz tekstiv sho vidobrazhaye tradicijni akademichni cinnosti ye serednovichnij studentskij gimn Gaudeamus yakij nini chasto vikonuyetsya pid chas ceremoniyi posvyati studentiv vishih navchalnih zakladiv Haj zhive Akademiya Haj zhivut profesori Haj zhive kozhen zokrema Haj zhivut vsi razom Haj zavzhdi voni procvitayut Haj zhive i respublika I hto neyu pravit Haj zhive nasha obshina Milist mecenativ Yaki nami tut opikuyutsya Haj zgine pechal Haj zgine tuga Haj zgine diyavol Vsyakij vorog studentiv A takozh nasmishniki Div takozhAkademiya znachennya Akademiya yak tip navchalnogo zakladu chi instituciyi Akademichna spilnota Akademichna tradiciya ZnannyaLiteraturaBarnett R The Idea of Higher Education Buckingham Open University Press 1997 240 p Becher Tony Academic Tribes and Territories Intellectual Enquiry and the Cultures of Disciplines 2nd edition Open University Press 2001 Brick Jean Academic Culture A Student s Guide to Studying at University Macmillan Education Australia 2009 Mattingly Paul H American Academic Cultures A History of Higher Education University of Chicago Press 2017 Rhode Deborah L In Pursuit of Knowledge Scholars Status and Academic Culture Stanford University Press 2006 Gumboldt V fon O vnutrennej i vneshnej organizacii vysshih nauchnyh uchrezhdenij v Berline Universitetskaya ideya v Rossijskoj imperii XVIII nachala HH veka antologiya M 2011 527 c Zaharov I V Lyahovich E S Missiya universiteta v evropejskoj kulture M 1994 239 c Naletova Irina Prohorov Andrej Akademicheskaya kultura kak ideya universiteta 13 kvitnya 2019 u Wayback Machine Nyumen Dzh Hristianstvo i nauchnye izyskaniya 13 kvitnya 2019 u Wayback Machine Otechestvennye zapiski 2003 6 Ortega i Gasset H Missiya universiteta per s isp M N Golubevoj A M Korbuta M 2010 144 c Veber A Universitet i istoricheskaya situaciya Veber A Izbrannoe krizis evropejskoj kultury SPb 1999 565 c Yaspers Karl Ideya universiteta Minsk BGU 2006 159 c Zakovich M M Ukrayinska ta zarubizhna kultura K Znannya 2000 Pelikan Yaroslav Ideya Universitetu K Duh i Litera 2009 360 s Horuzhij G F Akademichna kultura cinnosti ta principi vishoyi osviti G F Horuzhij Ternopil Navchalna kniga Bogdan 2012 320 s ISBN 978 966 10 2347 4PrimitkiAnglijskoyu practitioners and transmitters Oxford Dictionaries English Arhiv originalu za 18 kvitnya 2019 Procitovano 13 kvitnya 2019 dictionary cambridge org angl Arhiv originalu za 18 kvitnya 2019 Procitovano 13 kvitnya 2019 Gumboldt 2011 Nyumen 2003 Ortega i Gasset 2010 Pelikan 2009 Yaspers 2006 Brick 2009 p 2 www theology ox ac uk Arhiv originalu za 13 kvitnya 2019 Procitovano 13 kvitnya 2019 www divinity cam ac uk angl Arhiv originalu za 31 bereznya 2019 Procitovano 13 kvitnya 2019 Horuzhij s 30 Zakovich 2000 Horuzhij s 30 51