Іва́н Ґо́нта (Го́нта) (пол. Iwan Gonta або Konta; близько 1721 або близько 1740, с. Розсішки, нині Уманський район — 1768, с. Серби, нині Гонтівка, Могилів-Подільський район) — сотник надвірної міліції магната Францішека Салезія Потоцького, керівник українського гайдамацького руху, один з очільників Коліївщини — повстання проти релігійного, національного та соціального гніту, яке вибухнуло 1768 року на землях Правобережної України, яка входила в ті часи до Речі Посполитої.
Іван Ґонта | |
---|---|
![]() Репродукція портрета Івана Ґонти, надрукована у журналі «Кіевская старина» 1882 року | |
Сотник | |
? — 1768 | |
Підполковник Коліївщини | |
Червень 1768 — 26 червня 1768 | |
Наступник | Іван Бондаренко |
| |
Народився | 1721 або 1740 с. Розсішки, нині Уманський район |
Помер | 1768 Серби, нині Гонтівка, Могилів-Подільський район |
Відомий як | військовослужбовець |
Релігія | православний |
![]() | |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelE0THlWRU1DVkJNeVZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4bFJERWxPREVsUkRBbFFrVWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtGZkpVUXdKVGt6SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKRUpVUXhKVGd5SlVRd0pVSXdMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbFFUTWxSREFsUWtNbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJEQWxRamxmSlVReEpUZ3hKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJNEpVUXdKVUpCWHlWRU1DVTVNeVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Життєпис
Іван Ґонта народився у Розсішках (нині Уманський район Черкаської області) у родині селянина.
Здобув гарну освіту, добре розмовляв і писав польською мовою. Про його освіченість Вероніка Кребс — дочка уманського управителя Р. Младановича — згадувала:
![]() | Він не лише розмовляв, а й чудово писав по-польськи, а виховання його було таке, що й тепер його можна було вважати шляхтичем. | ![]() |
Зі спогадів Вероніки Кребс, на початку 1760-х років управитель маєтків київського воєводи Францішека Салезія Потоцького Рафал Младанович домігся зарахування здібного юнака до уманської козацької міліції, сформованої з місцевих селян. Згодом Ґонта став старшим сотником. Він звернув на себе увагу Потоцького, ставши його довіреною особою, одержав у володіння 2 села — Розсішки й Орадівку, що давали річний прибуток 20 000 злотих. Ф. С. Потоцький звільнив сотню Ґонти з-під командування полковників (мав 2 полки надвірних козаків), підпорядкувавши її безпосередньо губернаторові. Крім того, він обіцяв випросити в короля грамоту на шляхетство для Ґонти.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tnk4M1lpOGxSREFsUVRBbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqY2xSREVsT0RFbFJERWxPVFlsUkRFbE9EZ2xSREFsUWtFbFJEQWxRamhmSlVRd0pVRTJKVVF3SlVJMUpVUXhKVGd3SlVRd0pVSkJKVVF3SlVJeUpVUXdKVUl3WHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ01pVkVNQ1ZDT0M1cWNHY3ZNakl3Y0hndEpVUXdKVUV3SlVRd0pVSkZKVVF3SlVJM0pVUXhKVGd4SlVReEpUazJKVVF4SlRnNEpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRYeVZFTUNWQk5pVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbE9VWWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREVsT0RFbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqVWxSREFsUWpJbFJEQWxRamd1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
1760 року на власні кошти Іван Гонта збудував церкву святої Параскеви у рідному селі. Разом із дружиною робив значні пожертвування на храм, за що обоє були удостоєні честі бути намальованими в цій церкві (зображення збереглися донині), з чого можна судити, що вони були досить заможною родиною і посідали певне місце в суспільстві. Церква була зруйнована 1934, а на її місці був збудований клуб.
Незважаючи на привілейоване становище, Ґонта залишився вірним своєму народові та його православній вірі.
Згідно думок Дениса Журавльова, котрі він виклав у книзі «Хто є хто в українській історії», перебіг подій відбувався таким чином: у лютому 1768 року в Речі Посполитій була створена опозиційна щодо короля Станіслава ІІ Понятовського Барська конфедерація. Конфедерати, зайнявши частину Правобережжя, почали чинити реквізиції у місцевих землевласників, а також насильство над населенням. Ф. С. Потоцький, боячись, що його володіння зруйнують конфедерати, обіцяв відправити їм загін на допомогу. Водночас воєвода домовився з російським київським генерал-губернатором Федором Воєйковим про співпрацю проти конфедератів. Потоцький дав Ґонті інструкції щодо поведінки козаків, але один з листів, в якому розкривалися їхні плани проти конфедератів, було перехоплено. Обурені уманські шляхтичі запропонували сотнику піти з міліції. Останній відмовився. Становище Івана Ґонти на час появи коліїв під Уманню було непросте, як і становище козацьких підрозділів — невизначеність їхнього правового становища в розладнаній Речі Посполитій їх не задовольняла.
Події травня 1768 року нагадували початок Хмельниччини: проти селян-коліїв було вислано козацьку міліцію на чолі з полковниками і сотником Ґонтою, якого Младанович, схоже, вважав харизматичним ватажком, спроможним подолати бунт зброєю чи словом. Після виступу міліції з міста Рафала Младановича повідомили про об'єднання Ґонти і Залізняка у Звенигородці. Причина такого кроку Ґонти точно не відома. Можливо, на переговорах із Залізняком сотник упевнився в можливості реалізації амбітного проекту відновлення козацтва на Правобережжі. Проте деякі кроки сотника змушують думати, що і тут не все було так просто — наприклад, він дав змогу втекти полковникам, що офіційно керували загоном, а після першої невдалої спроби гайдамаків узяти Умань 20 червня саме він вів переговори про капітуляцію з Младановичем. Схоже, саме через спробу кількох шляхтичів убити «зрадника Ґонту» біля міської брами було зірвано переговори і почалася жахлива Уманська різанина, жертвами якої стали, за різними даними, від 2000 до 20000 поляків, євреїв, українців. Польські мемуаристи стверджують, що Ґонта намагався хитрістю врятувати якомога більше міщан (серед них були і молодші діти загиблого Младановича), проте вгамувати розлючену масу селян він не зміг. До того ж, для більшості повсталих він залишався людиною чужою. Навіть на далекому від об'єктивності суді над Ґонтою не називалися факти вбивств, які особисто чинив сотник.
В Умані повстанська Рада оголосила Ґонту уманським полковником і князем. Слабке польське військо було нездатне придушити визвольний рух, який швидко поширювався в Київському та Брацлавському воєводствах. У кінці червня масштаби українського повстання почали турбувати російський уряд, який до того часу використовував гайдамаків для боротьби проти шляхетської Барської конфедерації. Очевидно, свою роль зіграла також спроба Залізняка після взяття Умані відновити козацьку державу.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEwTHlWRU1DVTVOaVZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDTUNWRU1TVTROU1ZFTUNWQ01GOGxSREFsT1RnbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQWxSREFsUWtSZkpVUXdKVGt6SlVRd0pVSkZKVVF3SlVKRUpVUXhKVGd5SlVRd0pVSXdMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbE9UWWxSREFsUWpRbFJEQWxRakFsUkRFbE9EVWxSREFsUWpCZkpVUXdKVGs0SlVRd0pVSXlKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpFWHlWRU1DVTVNeVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Російське військове командування надало полякам військову допомогу в боротьбі з гайдамаками.
27 червня 1768 року російський загін оточив Умань, де на той час перебували Ґонта та Максим Залізняк. Вважаючи росіян своїми союзниками у боротьбі проти поляків, близько 900 озброєних гайдамаків разом зі своїми ватажками не чинили опору і були підступно захоплені до полону військом генерала Кречетнікова. Повстання було жорстоко придушене. Полковник Гур'єв наказав покарати Ґонту батогами. За кілька днів більше 840 гайдамаків разом із Ґонтою — як піддані Речі Посполитої — були передані коронному командуванню (галицькому старості Францішеку Ксаверію Браницькому). Їх стратили у селі Кодні поблизу Житомира та в селі Серби (нині село Ґонтівка Чернівецького району Вінницької області).
Полонених Залізняка й Ґонту після жорстокої екзекуції (кожному дісталося по 300 ударів) кинули до ями. Судив ватажків особливий інквізиційний трибунал у селі Серби поблизу Могилева-Подільського, який після 10-денних знущань виніс присуд. Залізняка заслали на довічну каторгу до рудників Нерчинська. Ґонту засудили до страти. Страта мала тривати 2 тижні: упродовж 10 днів кат мав кліщами здирати з нього шкіру, на 11-й — відрубати ноги, на 12-й — руки, на 13-й — вирвати серце, на 14-й день — відтяти голову.
Шляхтич Дуклан-Охотський залишив свідчення про виняткову мужність ватажка повстання:
![]() | Ґонта вийшов на страту з лицем спокійним і веселим, наче направлявся до кума на іменини. Кат здер з нього смугу шкіри, кров чвиркнула, проте обличчя гайдамаки не здригнулося; здер нову пасмугу шкіри, і тоді Ґонта сказав: «От, казали, що буде боляче, насправді ні крихти не болить!» | ![]() |
Бачачи, що безприкладна мужність Ґонти справляє на присутніх протилежний ефект, генерал Браницький, присланий на допомогу російським військам, наказав уже на третій день відтяти йому голову і вирок виконувати на трупові.
Страта Ґонти відбулася у першій половині липня 1768 року, але не пізніше 13-го. Сучасники розповідали, що і через багато років можна було ще бачити прибиту до шибениці голову керівника гайдамаків, на якій вітер ворушив волосся.
Родина
Після страти Івана Ґонти його дружину й чотирьох дочок доставили з Розсішок до Умані, де кілька разів прилюдно відшмагали різками і відправили у заслання. Єдиного сина Ґонти гайдамацький сотник П. Уласенко зумів вивезти до Молдовського князівства.
За метричними книгами Христинівщини, родичі Ґонти жили в селах: Шукайвода (1802 р.), Притика (1803 р.), Христинівка (1820-ті роки). Після скасування кріпацтва вони покинули Христинівщину.
В художній літературі
- Є одним з головних героїв твору Тараса Шевченка «Гайдамаки»;
- «Гонта» — повість Якова Стецюка;
- «Великий благовіст» — трилогія Миколи Сиротюка.
Пам'ять
- 1948 року на честь Івана Ґонти перейменували на Гонтівку село Серби Чернівецького району Вінницької області, де було страчено ватажка.
- 1981 року спущено на воду яхту «Ґонта», яка згодом, у 1988 і в 1989 роках, була першою в міжнародній вітрильній регаті ім. Димитрова (Болгарія).
- У 2009 р. пам'ятник Івану Гонті встановлено в місті Христинівка.
- 2013 року в селі Жаботин Кам'янського району встановили бюст Івану Ґонті. Пам'ятник поставили на постамент, який залишився від пам'ятника комуністові Сергію Кірову.
- В Умані 2015 року було відкрито пам'ятник Ґонті та Залізняку.
- Персональний пам'ятник також встановлено у с. Гонтівка.
- Вулиці Івана Ґонти, існують у багатьох населених пунктах України, зокрема, в Києві, Львові, Іллінцях.
- Провулки Івана Ґонти — в Житомирі, Білій Церкві, Дрогобичі та інших населених пунктах.
Галерея
- Портрет Івана Ґонти із зібрання Національного музею у Варшаві. Автор невідомий. 1768 р.
- Портрет Івана Ґонти з ілюстрованої "Енциклопедії Старопольської"
-
- Памятник Гонті та Залізняку в місті Умань
- Памятник у місті Христинівка
- Пам’ятний знак у селі Розсішки
Примітки
- Широцький К. Коліївщина (Гайдамаччина в 1768 р.) // Коліївщина: право на повстання [Текст] : збірник наукових і науково-популярних статей, присвячений 250-літтю національно-визвольного повстання 1768–1770 років / упоряд.: Є. В. Букет; Наук.-досл. ін-т козацтва ім. С. Бандери, НАЦ «УССД», Іст. клуб «Холодний Яр». – Київ: видавець Мельник М. Ю., 2020. – С. 22.
- Антонович В. Уманский сотник Иван Гонта // Киевская старина. — К., 1882. — Кн. 11. — С. 253.
- Широцький К. Коліївщина (Гайдамаччина в 1768 р.) // Коліївщина: право на повстання [Текст]: збірник наукових і науково-популярних статей, присвячений 250-літтю національно-визвольного повстання 1768—1770 років / упоряд.: Є. В. Букет; Наук.-досл. ін-т козацтва ім. С. Бандери, НАЦ «УССД», Іст. клуб «Холодний Яр». — Київ: видавець Мельник М. Ю., 2020. — С. 22.
- Антонович В. Уманский сотник Иван Гонта // Киевская старина. — К., 1882. — Кн. 11. — С. 253.
- . Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 13 травня 2013.
- Журавльов Д. В. (2011). Хто є хто в українській історії. с. 409.
- Петущак В. Д. Солоний гопак. — К.: МАУП, 2005. — 280 с.
- . Архів оригіналу за 7 лютого 2017. Процитовано 6 лютого 2017.
- У Черкаській області замість пам ятника Кірову встановили пам ятник Гонті. «Корреспондент». 16 червня 2013. оригіналу за 7 лютого 2022. Процитовано 20 березня 2022.
Література
- А. Смоктий. Город Умань и Софиевка, «Киевская Старина» 1882, № 4, С. 425;
- Г. Храбан. Спалах гніву народного: Антифеодальне народно-визвольне повстання на Правобережній Україні у1768-1769 рр., Київ 1989, с.36.
- W. Krebsowa. Opis autentyczny Rzezi Humańskiej przez córkę gubernatora Humania z Mładanowiczów zamężną Krebsową, Poznań 1840.
- Акты о гайдамаках (1700—1768)//«Архив Юго-Западной России», 1876. — С. 1—128.
- M. Максимович. Собрание сочинений. — К.: 1876. — Т. 1. — С. 625.
- A. Скальковский. Наезды гайдамак на Западную Украину в XVIII столетии. 1733—1768, Одесса, 1845. — С. 143.
- М. Грушевський. Наукова хроніка//Записки Наукового Товариства імені Шевченка, 1897. — Кн. 4, Т. 18. — С. 12-13, с. 20.
Джерела
- Коліївщина: Іван Ґонта та Максим Залізняк — правда про гайдамаків / Програма Велич особистости • 115 студія
- Видатні історичні постаті України. Архів оригіналу за 23 червня 2013. Процитовано 18 лютого 2019.
{{}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|1=
() - Журавльов Д. В. (2011). Хто є хто в українській історії. с. 409.
- Ковалевська О. О. Проблема іконографії І. Ґонти в контексті політик пам'яті та сучасних досліджень // /Український історичний журнал. — 2016. — № 5 (530) (верес.—жовт.). — С. 139—163. — ISSN 0130-5247.
- Tetiana Soloshchenko. Humański tekst w literaturze polskiej(koniec XVIII wieku i pierwszapołowa XIX stulecia)/Rozprawa doktorska. — Poznań 2019. — 239 s. [ 9 березня 2021 у Wayback Machine.]
- Гонта // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 1 : А — Г. — 672 с. — .
- Ґонта Іван // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1958. — Т. 1, кн. II : Літери В — Ґ. — С. 295. — 1000 екз.
- Смолій В. А. Гонта Іван [ 18 січня 2017 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2004. — Т. 2 : Г — Д. — С. 154. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Gonta Iva n Go nta Go nta pol Iwan Gonta abo Konta blizko 1721 abo blizko 1740 s Rozsishki nini Umanskij rajon 1768 s Serbi nini Gontivka Mogiliv Podilskij rajon sotnik nadvirnoyi miliciyi magnata Francisheka Saleziya Potockogo kerivnik ukrayinskogo gajdamackogo ruhu odin z ochilnikiv Koliyivshini povstannya proti religijnogo nacionalnogo ta socialnogo gnitu yake vibuhnulo 1768 roku na zemlyah Pravoberezhnoyi Ukrayini yaka vhodila v ti chasi do Rechi Pospolitoyi Ivan GontaIvan GontaReprodukciya portreta Ivana Gonti nadrukovana u zhurnali Kievskaya starina 1882 rokuSotnik 1768Pidpolkovnik KoliyivshiniCherven 1768 26 chervnya 1768Nastupnik Ivan BondarenkoNarodivsya 1721 abo 1740 s Rozsishki nini Umanskij rajonPomer 1768 1768 Serbi nini Gontivka Mogiliv Podilskij rajonVidomij yak vijskovosluzhbovecReligiya pravoslavnij Mediafajli u Vikishovishi Umanskij sotnik Gonta Hudozhnik Vasilkivskij Sergij Ivanovich ZhittyepisIvan Gonta narodivsya u Rozsishkah nini Umanskij rajon Cherkaskoyi oblasti u rodini selyanina Zdobuv garnu osvitu dobre rozmovlyav i pisav polskoyu movoyu Pro jogo osvichenist Veronika Krebs dochka umanskogo upravitelya R Mladanovicha zgaduvala Vin ne lishe rozmovlyav a j chudovo pisav po polski a vihovannya jogo bulo take sho j teper jogo mozhna bulo vvazhati shlyahtichem Zi spogadiv Veroniki Krebs na pochatku 1760 h rokiv upravitel mayetkiv kiyivskogo voyevodi Francisheka Saleziya Potockogo Rafal Mladanovich domigsya zarahuvannya zdibnogo yunaka do umanskoyi kozackoyi miliciyi sformovanoyi z miscevih selyan Zgodom Gonta stav starshim sotnikom Vin zvernuv na sebe uvagu Potockogo stavshi jogo dovirenoyu osoboyu oderzhav u volodinnya 2 sela Rozsishki j Oradivku sho davali richnij pributok 20 000 zlotih F S Potockij zvilniv sotnyu Gonti z pid komanduvannya polkovnikiv mav 2 polki nadvirnih kozakiv pidporyadkuvavshi yiyi bezposeredno gubernatorovi Krim togo vin obicyav viprositi v korolya gramotu na shlyahetstvo dlya Gonti Cerkva Svyatoyi Paraskevi u seli Rozsishki ktitorom yakoyi buv Ivan Gonta 1760 roku na vlasni koshti Ivan Gonta zbuduvav cerkvu svyatoyi Paraskevi u ridnomu seli Razom iz druzhinoyu robiv znachni pozhertvuvannya na hram za sho oboye buli udostoyeni chesti buti namalovanimi v cij cerkvi zobrazhennya zbereglisya donini z chogo mozhna suditi sho voni buli dosit zamozhnoyu rodinoyu i posidali pevne misce v suspilstvi Cerkva bula zrujnovana 1934 a na yiyi misci buv zbudovanij klub Nezvazhayuchi na privilejovane stanovishe Gonta zalishivsya virnim svoyemu narodovi ta jogo pravoslavnij viri Zgidno dumok Denisa Zhuravlova kotri vin viklav u knizi Hto ye hto v ukrayinskij istoriyi perebig podij vidbuvavsya takim chinom u lyutomu 1768 roku v Rechi Pospolitij bula stvorena opozicijna shodo korolya Stanislava II Ponyatovskogo Barska konfederaciya Konfederati zajnyavshi chastinu Pravoberezhzhya pochali chiniti rekviziciyi u miscevih zemlevlasnikiv a takozh nasilstvo nad naselennyam F S Potockij boyachis sho jogo volodinnya zrujnuyut konfederati obicyav vidpraviti yim zagin na dopomogu Vodnochas voyevoda domovivsya z rosijskim kiyivskim general gubernatorom Fedorom Voyejkovim pro spivpracyu proti konfederativ Potockij dav Gonti instrukciyi shodo povedinki kozakiv ale odin z listiv v yakomu rozkrivalisya yihni plani proti konfederativ bulo perehopleno Obureni umanski shlyahtichi zaproponuvali sotniku piti z miliciyi Ostannij vidmovivsya Stanovishe Ivana Gonti na chas poyavi koliyiv pid Umannyu bulo neproste yak i stanovishe kozackih pidrozdiliv neviznachenist yihnogo pravovogo stanovisha v rozladnanij Rechi Pospolitij yih ne zadovolnyala Podiyi travnya 1768 roku nagaduvali pochatok Hmelnichchini proti selyan koliyiv bulo vislano kozacku miliciyu na choli z polkovnikami i sotnikom Gontoyu yakogo Mladanovich shozhe vvazhav harizmatichnim vatazhkom spromozhnim podolati bunt zbroyeyu chi slovom Pislya vistupu miliciyi z mista Rafala Mladanovicha povidomili pro ob yednannya Gonti i Zaliznyaka u Zvenigorodci Prichina takogo kroku Gonti tochno ne vidoma Mozhlivo na peregovorah iz Zaliznyakom sotnik upevnivsya v mozhlivosti realizaciyi ambitnogo proektu vidnovlennya kozactva na Pravoberezhzhi Prote deyaki kroki sotnika zmushuyut dumati sho i tut ne vse bulo tak prosto napriklad vin dav zmogu vtekti polkovnikam sho oficijno keruvali zagonom a pislya pershoyi nevdaloyi sprobi gajdamakiv uzyati Uman 20 chervnya same vin viv peregovori pro kapitulyaciyu z Mladanovichem Shozhe same cherez sprobu kilkoh shlyahtichiv ubiti zradnika Gontu bilya miskoyi brami bulo zirvano peregovori i pochalasya zhahliva Umanska rizanina zhertvami yakoyi stali za riznimi danimi vid 2000 do 20000 polyakiv yevreyiv ukrayinciv Polski memuaristi stverdzhuyut sho Gonta namagavsya hitristyu vryatuvati yakomoga bilshe mishan sered nih buli i molodshi diti zagiblogo Mladanovicha prote vgamuvati rozlyuchenu masu selyan vin ne zmig Do togo zh dlya bilshosti povstalih vin zalishavsya lyudinoyu chuzhoyu Navit na dalekomu vid ob yektivnosti sudi nad Gontoyu ne nazivalisya fakti vbivstv yaki osobisto chiniv sotnik V Umani povstanska Rada ogolosila Gontu umanskim polkovnikom i knyazem Slabke polske vijsko bulo nezdatne pridushiti vizvolnij ruh yakij shvidko poshiryuvavsya v Kiyivskomu ta Braclavskomu voyevodstvah U kinci chervnya masshtabi ukrayinskogo povstannya pochali turbuvati rosijskij uryad yakij do togo chasu vikoristovuvav gajdamakiv dlya borotbi proti shlyahetskoyi Barskoyi konfederaciyi Ochevidno svoyu rol zigrala takozh sproba Zaliznyaka pislya vzyattya Umani vidnoviti kozacku derzhavu Ivan Gonta v albomi Amvrosiya Zhdahi Rosijske vijskove komanduvannya nadalo polyakam vijskovu dopomogu v borotbi z gajdamakami 27 chervnya 1768 roku rosijskij zagin otochiv Uman de na toj chas perebuvali Gonta ta Maksim Zaliznyak Vvazhayuchi rosiyan svoyimi soyuznikami u borotbi proti polyakiv blizko 900 ozbroyenih gajdamakiv razom zi svoyimi vatazhkami ne chinili oporu i buli pidstupno zahopleni do polonu vijskom generala Krechetnikova Povstannya bulo zhorstoko pridushene Polkovnik Gur yev nakazav pokarati Gontu batogami Za kilka dniv bilshe 840 gajdamakiv razom iz Gontoyu yak piddani Rechi Pospolitoyi buli peredani koronnomu komanduvannyu galickomu starosti Francisheku Ksaveriyu Branickomu Yih stratili u seli Kodni poblizu Zhitomira ta v seli Serbi nini selo Gontivka Cherniveckogo rajonu Vinnickoyi oblasti Polonenih Zaliznyaka j Gontu pislya zhorstokoyi ekzekuciyi kozhnomu distalosya po 300 udariv kinuli do yami Sudiv vatazhkiv osoblivij inkvizicijnij tribunal u seli Serbi poblizu Mogileva Podilskogo yakij pislya 10 dennih znushan vinis prisud Zaliznyaka zaslali na dovichnu katorgu do rudnikiv Nerchinska Gontu zasudili do strati Strata mala trivati 2 tizhni uprodovzh 10 dniv kat mav klishami zdirati z nogo shkiru na 11 j vidrubati nogi na 12 j ruki na 13 j virvati serce na 14 j den vidtyati golovu Shlyahtich Duklan Ohotskij zalishiv svidchennya pro vinyatkovu muzhnist vatazhka povstannya Gonta vijshov na stratu z licem spokijnim i veselim nache napravlyavsya do kuma na imenini Kat zder z nogo smugu shkiri krov chvirknula prote oblichchya gajdamaki ne zdrignulosya zder novu pasmugu shkiri i todi Gonta skazav Ot kazali sho bude bolyache naspravdi ni krihti ne bolit Bachachi sho bezprikladna muzhnist Gonti spravlyaye na prisutnih protilezhnij efekt general Branickij prislanij na dopomogu rosijskim vijskam nakazav uzhe na tretij den vidtyati jomu golovu i virok vikonuvati na trupovi Strata Gonti vidbulasya u pershij polovini lipnya 1768 roku ale ne piznishe 13 go Suchasniki rozpovidali sho i cherez bagato rokiv mozhna bulo she bachiti pribitu do shibenici golovu kerivnika gajdamakiv na yakij viter vorushiv volossya RodinaPislya strati Ivana Gonti jogo druzhinu j chotiroh dochok dostavili z Rozsishok do Umani de kilka raziv prilyudno vidshmagali rizkami i vidpravili u zaslannya Yedinogo sina Gonti gajdamackij sotnik P Ulasenko zumiv vivezti do Moldovskogo knyazivstva Za metrichnimi knigami Hristinivshini rodichi Gonti zhili v selah Shukajvoda 1802 r Pritika 1803 r Hristinivka 1820 ti roki Pislya skasuvannya kripactva voni pokinuli Hristinivshinu V hudozhnij literaturiYe odnim z golovnih geroyiv tvoru Tarasa Shevchenka Gajdamaki Gonta povist Yakova Stecyuka Velikij blagovist trilogiya Mikoli Sirotyuka Pam yat1948 roku na chest Ivana Gonti perejmenuvali na Gontivku selo Serbi Cherniveckogo rajonu Vinnickoyi oblasti de bulo stracheno vatazhka 1981 roku spusheno na vodu yahtu Gonta yaka zgodom u 1988 i v 1989 rokah bula pershoyu v mizhnarodnij vitrilnij regati im Dimitrova Bolgariya U 2009 r pam yatnik Ivanu Gonti vstanovleno v misti Hristinivka 2013 roku v seli Zhabotin Kam yanskogo rajonu vstanovili byust Ivanu Gonti Pam yatnik postavili na postament yakij zalishivsya vid pam yatnika komunistovi Sergiyu Kirovu V Umani 2015 roku bulo vidkrito pam yatnik Gonti ta Zaliznyaku Personalnij pam yatnik takozh vstanovleno u s Gontivka Vulici Ivana Gonti isnuyut u bagatoh naselenih punktah Ukrayini zokrema v Kiyevi Lvovi Illincyah Provulki Ivana Gonti v Zhitomiri Bilij Cerkvi Drogobichi ta inshih naselenih punktah GalereyaPortret Ivana Gonti iz zibrannya Nacionalnogo muzeyu u Varshavi Avtor nevidomij 1768 r Portret Ivana Gonti z ilyustrovanoyi Enciklopediyi Staropolskoyi Poshtovij blok Kozacka Ukrayina Ivan Bogun Ivan Gonta Ivan Pidkova Ivan Sirko Pamyatnik Gonti ta Zaliznyaku v misti Uman Pamyatnik u misti Hristinivka Pam yatnij znak u seli RozsishkiPrimitkiShirockij K Koliyivshina Gajdamachchina v 1768 r Koliyivshina pravo na povstannya Tekst zbirnik naukovih i naukovo populyarnih statej prisvyachenij 250 littyu nacionalno vizvolnogo povstannya 1768 1770 rokiv uporyad Ye V Buket Nauk dosl in t kozactva im S Banderi NAC USSD Ist klub Holodnij Yar Kiyiv vidavec Melnik M Yu 2020 S 22 Antonovich V Umanskij sotnik Ivan Gonta Kievskaya starina K 1882 Kn 11 S 253 Shirockij K Koliyivshina Gajdamachchina v 1768 r Koliyivshina pravo na povstannya Tekst zbirnik naukovih i naukovo populyarnih statej prisvyachenij 250 littyu nacionalno vizvolnogo povstannya 1768 1770 rokiv uporyad Ye V Buket Nauk dosl in t kozactva im S Banderi NAC USSD Ist klub Holodnij Yar Kiyiv vidavec Melnik M Yu 2020 S 22 Antonovich V Umanskij sotnik Ivan Gonta Kievskaya starina K 1882 Kn 11 S 253 Arhiv originalu za 4 bereznya 2016 Procitovano 13 travnya 2013 Zhuravlov D V 2011 Hto ye hto v ukrayinskij istoriyi s 409 Petushak V D Solonij gopak K MAUP 2005 280 s Arhiv originalu za 7 lyutogo 2017 Procitovano 6 lyutogo 2017 U Cherkaskij oblasti zamist pam yatnika Kirovu vstanovili pam yatnik Gonti Korrespondent 16 chervnya 2013 originalu za 7 lyutogo 2022 Procitovano 20 bereznya 2022 LiteraturaA Smoktij Gorod Uman i Sofievka Kievskaya Starina 1882 4 S 425 G Hraban Spalah gnivu narodnogo Antifeodalne narodno vizvolne povstannya na Pravoberezhnij Ukrayini u1768 1769 rr Kiyiv 1989 s 36 W Krebsowa Opis autentyczny Rzezi Humanskiej przez corke gubernatora Humania z Mladanowiczow zamezna Krebsowa Poznan 1840 Akty o gajdamakah 1700 1768 Arhiv Yugo Zapadnoj Rossii 1876 S 1 128 M Maksimovich Sobranie sochinenij K 1876 T 1 S 625 A Skalkovskij Naezdy gajdamak na Zapadnuyu Ukrainu v XVIII stoletii 1733 1768 Odessa 1845 S 143 M Grushevskij Naukova hronika Zapiski Naukovogo Tovaristva imeni Shevchenka 1897 Kn 4 T 18 S 12 13 s 20 DzherelaKoliyivshina Ivan Gonta ta Maksim Zaliznyak pravda pro gajdamakiv Programa Velich osobistosti 115 studiya Vidatni istorichni postati Ukrayini Arhiv originalu za 23 chervnya 2013 Procitovano 18 lyutogo 2019 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Cite maye pustij nevidomij parametr 1 dovidka Zhuravlov D V 2011 Hto ye hto v ukrayinskij istoriyi s 409 Kovalevska O O Problema ikonografiyi I Gonti v konteksti politik pam yati ta suchasnih doslidzhen Ukrayinskij istorichnij zhurnal 2016 5 530 veres zhovt S 139 163 ISSN 0130 5247 Tetiana Soloshchenko Humanski tekst w literaturze polskiej koniec XVIII wieku i pierwszapolowa XIX stulecia Rozprawa doktorska Poznan 2019 239 s 9 bereznya 2021 u Wayback Machine Gonta Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1998 T 1 A G 672 s ISBN 966 7492 00 X Gonta Ivan Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1958 T 1 kn II Literi V G S 295 1000 ekz Smolij V A Gonta Ivan 18 sichnya 2017 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2004 T 2 G D S 154 ISBN 966 00 0405 2