Га́йворон — село в Україні, у Дмитрівській селищній громаді Ніжинського району Чернігівської області.
село Гайворон | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | |||||
Область | Чернігівська область | ||||
Район | Ніжинський район | ||||
Громада | Дмитрівська селищна громада | ||||
Код КАТОТТГ | UA74040130030099702 | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | 1636 | ||||
Населення | до 400 (весна 2020) у сільській раді (Гайворон плюс 4 населених пункти) | ||||
Площа | 4,97 км² | ||||
Густота населення | 169,82 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 16563 | ||||
Телефонний код | +380 4635 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 50°59′18″ пн. ш. 32°55′16″ сх. д. / 50.98833° пн. ш. 32.92111° сх. д.Координати: 50°59′18″ пн. ш. 32°55′16″ сх. д. / 50.98833° пн. ш. 32.92111° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря | 132 м | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 16572, Чернігівська обл., Ніжинський район , смт Дмитрівка, вул. Незалежності, буд. 18 | ||||
Карта | |||||
![]() Гайворон | |||||
![]() Гайворон | |||||
Мапа | |||||
Село постраждало внаслідок геноциду українського народу 1932—1933 та Голодомору 1946—1947, проведених урядом СРСР.
Географія
Село розташоване на річці Басанка (права притока річки Ромен, басейн Дніпра). В околицях села знаходяться заповідні об'єкти: ландшафтний заказник місцевого значення Нечай та гідрологічний заказник місцевого значення Гайворонське.
Історія
Часи Речі Посполитої
Село засноване восени 1636 у складі Речі Посполитої, на території Чернігівського воєводства. Земля мала статус польської «королівщини». Під назвою «городище Гайворон» село було надане королем Сигізмундом III Городецькому старості . 1640 року - включене до складу Вишневеччини князем Яремою Вишневецьким, .
Козацька доба
Гайворон увійшов до складу Голінської сотні у 1649 році. З 1660-их - перебував у Корибутівській сотні, з часів Гетьмана Івана Самойловича - у Красноколядинській сотні (до 1751), з 1751 по 1781 - у новій Голінській.
1668 року біля Гайворона союзне військо Кримського ханства та Гетьманщини на чолі з Кирим-Ґераєм і Григорієм Дорошенком розгромило московський загін князя Андрія Ромодановського.
У 1735 році «Правління гетьманського уряду» вперше видало акт на частину Гайворона члену Генеральної військової канцелярії Гетьманщини, великоруському полковнику Гур'єву. 1741 року станова козацька громада відновила свої майнові права. 1750 року Гетьман Кирило Розумовський знову передав частину села Генеральному Підскарбію Михайлу Васильовичу Скоропадському у «вічне володіння». Після його смерті землю отримав син майора .
Гайворонська козацька громада не визнавала законність акту Розумовського, до самої ліквідації Гетьманщини Гайворон був епіцентром численних конфліктів Генеральної Військової Канцелярії із козацькою частиною села. Козацькі отамани Гайворона посилалися на документ Генерального Следствія о маєтностях Прилуцкаго полку 1729-1731 годов, де зазначено:
«Сели Дмитровка, Рабухи, Гайворонъ, Галка і Коренецкая, якъ здавна били войсковие і под жаднимы владільцами не найдовались, такожъ і ни на какие уряды не опредиленни били, такъ і нини под видинемъ сотни Красноколядинской обритаются...»
Після 1861 року
У XIX столітті село увійшло до Голінської волості Конотопського повіту. Стислі історичні відомості про Гайворон упорядковані 1890 Олександром Лазаревським (Лазоренком):
.Село Гайворон, при річці Гайворонці (притока Ромна), поселений у першій половині 17 віку, серед степу, яке займало обидва береги річки Гайворонки, а нині вона перетворилася на болото. Оволодіти Гайвороном намагався Генеральний Суддя Чарниш, але зусиллями Меншикова був усунутий; а згодом 1751 року, Гайворон був відданий Гетьманом Кирилом Розумовським, у вічне володіння Генеральному Підскарбію Михайлу Васильовичу Скоропадському. ...Церква Покрова Пресвятої Богородиці, дерев'яна, старої побудови; оновлена 1845 року. Священик Володимир Давидовський, з 1889 року. Школа - земська...
Про село є також згадка у енциклопедичному словнику «Малоросія»:
...На північ від станції Дмитрівки, у 6 верстах, на перехресті торгових шляхів розташоване село Гайворон з п’ятитисячним населенням. У селі декілька крамниць й щотижневий базар. Тут таки працює борошномельний млин Ушакової, який заробляє на цьому більше тисячі рублів на рік. У шести верстах на північний схід звідси, по берегах річки Зарукавної – притоки Ромна, лежить волосне село Голінка
Перенаселеність села провокувала земельні конфлікти. Жителі Гайворона у 1890-тих роках взяли участь у заснуванні Зеленого Клину - колонізації далекого Сходу Російської імперії. Неподалік озера Ханка переселенці заснували однойменне село - Гайворон, у якому по сьогодні живуть нащадки станових козаків із Конотопського повіту. Серед першопоселенців на Далекому Сході - родини Сівер, Сурмач, Пушкар, Маленко, Сінгур, Радченко.
У XIX столітті в селі проживала родина московського дворянина Петра Ушакова, у якій народився майбутній активіст російського більшовизму - Костянтин Ушаков.
З 1917 село перебувало у складі УНР. На 1991 - село Бахмацького району.
Сучасний стан
У селі діє загальноосвітня школа І-ІІ ступенів.
Релігійна громада
Перша православна церква збудована в Гайвороні у часи Гетьмана Богдана Хмельницького. Антимінс надано Константинопольським патріархатом. 1780 тут була дерев'яна . Новий масивний дерев'яний храм збудовано всередині XIX століття. Тут же старовинний цвинтар (недіючий). У часи комуністичної навали церкву спаплюжили. Під час Другої світової війни у стінах храму був шпиталь для воїнів німецької армії. Храм наново розписаний 1990, оскільки старі образи зіпсувалися - у храмі комуністи влаштували зерносховище.
Храмове свято - Покрова Пресвятої Богородиці. Настоятель - о. Віталій Темчур (з 2012 року живе у селі Голінка).
Перша літургія у нововідкритому храмі відправлена 1992 року на Лазареву суботу протоієреєм Анатолієм (Романюком). Церковний хор зберіг особливості літургійного співу, притаманні козацьким приходам Київської митрополії XVIII-XIX століть.
Символіка села
Опис герба: щит дубоподібно перетятий на срібне і зелене поля. У верхньому полі чорний ворон (гайворон) вправо з червоним дзьобом і лапами та розпростертими крилами.
У нижньому полі дві срібні перехрещені шаблі з золотими руків‘ями вістрями вгору. Щит обрамовано декоративним картушем та увінчано золотою сільською короною.
Пояснення символіки:
Так званий "промовистий герб", коли назва села співзвучна з основним символом герба. Гайворон (гайвір) - птах із роду круків, символ мудрості та довголіття. Крім того, назва села може трактуватися як "гай+ворон", про що свідчать контури дубового листя.
Перехрещені шаблі - знак давнього статусу Гайворона як військового козацького села та пам'ять про бій, що відбувся 1668 року поблизу Гайворона між загоном князя Ромодановського та кримськими татарами.
Декоративний картуш у стилі українського бароко було розроблено Українським геральдичним товариством на початку 1990-х років на основі давніх традиційних зображень символіки українських громад, і рекомендується як єдиний зразок оформлення сучасних муніципальних гербів.
Золота корона з колосся над щитом застосовується як символ поселення, що має статус села.
Прапор с. Гайворон:
Прапор с. Гайворон містить частково ті ж символи, що й герб села.
Ворон (гайворон) співзвучний з назвою села, а листя дуба і зелений колір вказують на природні особливості місцевості.
Прапор має квадратну форму, оскільки саме така форма рекомендується Українським геральдичним товариством як найдавніша і найбільш традиційна для міст і сіл України.
Пам'ятки
На сільському кладовищі 40 м від входу 1960 споруджено братську могилу 6 воїнів, які загинули у боях з німецькими військами у вересні 1943 р. Прізвища невідомі. Також на кладовищі розташована могила жертви інтервенції в Афганістан В. В. Висовченка (1964–1984 рр.), на якій 1985 споруджено пам'ятник.
У південно-східній частині села 1960 споруджено меморіальний комплекс із комуністичними знаками. До комплексу входять:
- братська могила 13 солдатів;
- пам'ятний знак мобілізованим односельчанам, які загинули в роки німецько-радянської війни у 1941-1945 роках;
- пам'ятний знак жертвам війни.
Меморіал реконструйовано 1983. Прізвища загиблих українціів виписані іноземною мовою.
Відомі уродженці
- Занкевич Андрій Іванович — письменник, антисталініст та антисеміт, історик, журналіст білогвардійської еміграції, активіст РОА;
- Охріменко Григорій Миколайович — радянський полководець. Народний герой Югославії.
- Ушаков Костянтин Петрович (1896–1943) — очільник збройних загонів більшовицької влади Росії, керівник каральних акцій російських комуністів у Середній Азії та Україні. Фанатичний сталініст.
Примітки
- . Архів оригіналу за 10 травня 2015. Процитовано 29 квітня 2013.
Посилання
- Погода в селі [ 1 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Ця стаття потребує додаткових для поліпшення її . (січень 2015) |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Gajvoron znachennya Ga jvoron selo v Ukrayini u Dmitrivskij selishnij gromadi Nizhinskogo rajonu Chernigivskoyi oblasti selo GajvoronKrayina UkrayinaOblast Chernigivska oblastRajon Nizhinskij rajonGromada Dmitrivska selishna gromadaKod KATOTTG UA74040130030099702Osnovni daniZasnovane 1636Naselennya do 400 vesna 2020 u silskij radi Gajvoron plyus 4 naselenih punkti Plosha 4 97 km Gustota naselennya 169 82 osib km Poshtovij indeks 16563Telefonnij kod 380 4635Geografichni daniGeografichni koordinati 50 59 18 pn sh 32 55 16 sh d 50 98833 pn sh 32 92111 sh d 50 98833 32 92111 Koordinati 50 59 18 pn sh 32 55 16 sh d 50 98833 pn sh 32 92111 sh d 50 98833 32 92111Serednya visota nad rivnem morya 132 mMisceva vladaAdresa radi 16572 Chernigivska obl Nizhinskij rajon smt Dmitrivka vul Nezalezhnosti bud 18KartaGajvoronGajvoronMapa Selo postrazhdalo vnaslidok genocidu ukrayinskogo narodu 1932 1933 ta Golodomoru 1946 1947 provedenih uryadom SRSR GeografiyaSelo roztashovane na richci Basanka prava pritoka richki Romen basejn Dnipra V okolicyah sela znahodyatsya zapovidni ob yekti landshaftnij zakaznik miscevogo znachennya Nechaj ta gidrologichnij zakaznik miscevogo znachennya Gajvoronske IstoriyaChasi Rechi Pospolitoyi Selo zasnovane voseni 1636 u skladi Rechi Pospolitoyi na teritoriyi Chernigivskogo voyevodstva Zemlya mala status polskoyi korolivshini Pid nazvoyu gorodishe Gajvoron selo bulo nadane korolem Sigizmundom III Gorodeckomu starosti 1640 roku vklyuchene do skladu Vishnevechchini knyazem Yaremoyu Vishneveckim Kozacka doba Gajvoron uvijshov do skladu Golinskoyi sotni u 1649 roci Z 1660 ih perebuvav u Koributivskij sotni z chasiv Getmana Ivana Samojlovicha u Krasnokolyadinskij sotni do 1751 z 1751 po 1781 u novij Golinskij 1668 roku bilya Gajvorona soyuzne vijsko Krimskogo hanstva ta Getmanshini na choli z Kirim Gerayem i Grigoriyem Doroshenkom rozgromilo moskovskij zagin knyazya Andriya Romodanovskogo U 1735 roci Pravlinnya getmanskogo uryadu vpershe vidalo akt na chastinu Gajvorona chlenu Generalnoyi vijskovoyi kancelyariyi Getmanshini velikoruskomu polkovniku Gur yevu 1741 roku stanova kozacka gromada vidnovila svoyi majnovi prava 1750 roku Getman Kirilo Rozumovskij znovu peredav chastinu sela Generalnomu Pidskarbiyu Mihajlu Vasilovichu Skoropadskomu u vichne volodinnya Pislya jogo smerti zemlyu otrimav sin majora Gajvoronska kozacka gromada ne viznavala zakonnist aktu Rozumovskogo do samoyi likvidaciyi Getmanshini Gajvoron buv epicentrom chislennih konfliktiv Generalnoyi Vijskovoyi Kancelyariyi iz kozackoyu chastinoyu sela Kozacki otamani Gajvorona posilalisya na dokument Generalnogo Sledstviya o mayetnostyah Priluckago polku 1729 1731 godov de zaznacheno Seli Dmitrovka Rabuhi Gajvoron Galka i Koreneckaya yak zdavna bili vojskovie i pod zhadnimy vladilcami ne najdovalis takozh i ni na kakie uryady ne opredilenni bili tak i nini pod vidinem sotni Krasnokolyadinskoj obritayutsya Pislya 1861 roku U XIX stolitti selo uvijshlo do Golinskoyi volosti Konotopskogo povitu Stisli istorichni vidomosti pro Gajvoron uporyadkovani 1890 Oleksandrom Lazarevskim Lazorenkom Selo Gajvoron pri richci Gajvoronci pritoka Romna poselenij u pershij polovini 17 viku sered stepu yake zajmalo obidva beregi richki Gajvoronki a nini vona peretvorilasya na boloto Ovoloditi Gajvoronom namagavsya Generalnij Suddya Charnish ale zusillyami Menshikova buv usunutij a zgodom 1751 roku Gajvoron buv viddanij Getmanom Kirilom Rozumovskim u vichne volodinnya Generalnomu Pidskarbiyu Mihajlu Vasilovichu Skoropadskomu Cerkva Pokrova Presvyatoyi Bogorodici derev yana staroyi pobudovi onovlena 1845 roku Svyashenik Volodimir Davidovskij z 1889 roku Shkola zemska Pro selo ye takozh zgadka u enciklopedichnomu slovniku Malorosiya Na pivnich vid stanciyi Dmitrivki u 6 verstah na perehresti torgovih shlyahiv roztashovane selo Gajvoron z p yatitisyachnim naselennyam U seli dekilka kramnic j shotizhnevij bazar Tut taki pracyuye boroshnomelnij mlin Ushakovoyi yakij zaroblyaye na comu bilshe tisyachi rubliv na rik U shesti verstah na pivnichnij shid zvidsi po beregah richki Zarukavnoyi pritoki Romna lezhit volosne selo Golinka Perenaselenist sela provokuvala zemelni konflikti Zhiteli Gajvorona u 1890 tih rokah vzyali uchast u zasnuvanni Zelenogo Klinu kolonizaciyi dalekogo Shodu Rosijskoyi imperiyi Nepodalik ozera Hanka pereselenci zasnuvali odnojmenne selo Gajvoron u yakomu po sogodni zhivut nashadki stanovih kozakiv iz Konotopskogo povitu Sered pershoposelenciv na Dalekomu Shodi rodini Siver Surmach Pushkar Malenko Singur Radchenko U XIX stolitti v seli prozhivala rodina moskovskogo dvoryanina Petra Ushakova u yakij narodivsya majbutnij aktivist rosijskogo bilshovizmu Kostyantin Ushakov Z 1917 selo perebuvalo u skladi UNR Na 1991 selo Bahmackogo rajonu Suchasnij stanU seli diye zagalnoosvitnya shkola I II stupeniv Religijna gromada Persha pravoslavna cerkva zbudovana v Gajvoroni u chasi Getmana Bogdana Hmelnickogo Antimins nadano Konstantinopolskim patriarhatom 1780 tut bula derev yana Novij masivnij derev yanij hram zbudovano vseredini XIX stolittya Tut zhe starovinnij cvintar nediyuchij U chasi komunistichnoyi navali cerkvu spaplyuzhili Pid chas Drugoyi svitovoyi vijni u stinah hramu buv shpital dlya voyiniv nimeckoyi armiyi Hram nanovo rozpisanij 1990 oskilki stari obrazi zipsuvalisya u hrami komunisti vlashtuvali zernoshovishe Hramove svyato Pokrova Presvyatoyi Bogorodici Nastoyatel o Vitalij Temchur z 2012 roku zhive u seli Golinka Persha liturgiya u novovidkritomu hrami vidpravlena 1992 roku na Lazarevu subotu protoiyereyem Anatoliyem Romanyukom Cerkovnij hor zberig osoblivosti liturgijnogo spivu pritamanni kozackim prihodam Kiyivskoyi mitropoliyi XVIII XIX stolit Simvolika sela Opis gerba shit dubopodibno peretyatij na sribne i zelene polya U verhnomu poli chornij voron gajvoron vpravo z chervonim dzobom i lapami ta rozprostertimi krilami U nizhnomu poli dvi sribni perehresheni shabli z zolotimi rukiv yami vistryami vgoru Shit obramovano dekorativnim kartushem ta uvinchano zolotoyu silskoyu koronoyu Poyasnennya simvoliki Tak zvanij promovistij gerb koli nazva sela spivzvuchna z osnovnim simvolom gerba Gajvoron gajvir ptah iz rodu krukiv simvol mudrosti ta dovgolittya Krim togo nazva sela mozhe traktuvatisya yak gaj voron pro sho svidchat konturi dubovogo listya Perehresheni shabli znak davnogo statusu Gajvorona yak vijskovogo kozackogo sela ta pam yat pro bij sho vidbuvsya 1668 roku poblizu Gajvorona mizh zagonom knyazya Romodanovskogo ta krimskimi tatarami Dekorativnij kartush u stili ukrayinskogo baroko bulo rozrobleno Ukrayinskim geraldichnim tovaristvom na pochatku 1990 h rokiv na osnovi davnih tradicijnih zobrazhen simvoliki ukrayinskih gromad i rekomenduyetsya yak yedinij zrazok oformlennya suchasnih municipalnih gerbiv Zolota korona z kolossya nad shitom zastosovuyetsya yak simvol poselennya sho maye status sela Prapor s Gajvoron Prapor s Gajvoron mistit chastkovo ti zh simvoli sho j gerb sela Voron gajvoron spivzvuchnij z nazvoyu sela a listya duba i zelenij kolir vkazuyut na prirodni osoblivosti miscevosti Prapor maye kvadratnu formu oskilki same taka forma rekomenduyetsya Ukrayinskim geraldichnim tovaristvom yak najdavnisha i najbilsh tradicijna dlya mist i sil Ukrayini Pam yatkiNa silskomu kladovishi 40 m vid vhodu 1960 sporudzheno bratsku mogilu 6 voyiniv yaki zaginuli u boyah z nimeckimi vijskami u veresni 1943 r Prizvisha nevidomi Takozh na kladovishi roztashovana mogila zhertvi intervenciyi v Afganistan V V Visovchenka 1964 1984 rr na yakij 1985 sporudzheno pam yatnik U pivdenno shidnij chastini sela 1960 sporudzheno memorialnij kompleks iz komunistichnimi znakami Do kompleksu vhodyat bratska mogila 13 soldativ pam yatnij znak mobilizovanim odnoselchanam yaki zaginuli v roki nimecko radyanskoyi vijni u 1941 1945 rokah pam yatnij znak zhertvam vijni Memorial rekonstrujovano 1983 Prizvisha zagiblih ukrayinciiv vipisani inozemnoyu movoyu Vidomi urodzhenciZankevich Andrij Ivanovich pismennik antistalinist ta antisemit istorik zhurnalist bilogvardijskoyi emigraciyi aktivist ROA Ohrimenko Grigorij Mikolajovich radyanskij polkovodec Narodnij geroj Yugoslaviyi Ushakov Kostyantin Petrovich 1896 1943 ochilnik zbrojnih zagoniv bilshovickoyi vladi Rosiyi kerivnik karalnih akcij rosijskih komunistiv u Serednij Aziyi ta Ukrayini Fanatichnij stalinist Primitki Arhiv originalu za 10 travnya 2015 Procitovano 29 kvitnya 2013 PosilannyaPogoda v seli 1 serpnya 2020 u Wayback Machine Cya stattya potrebuye dodatkovih posilan na dzherela dlya polipshennya yiyi perevirnosti Bud laska dopomozhit udoskonaliti cyu stattyu dodavshi posilannya na nadijni avtoritetni dzherela Zvernitsya na storinku obgovorennya za poyasnennyami ta dopomozhit vipraviti nedoliki Material bez dzherel mozhe buti piddano sumnivu ta vilucheno sichen 2015