Мартін Гарлінгхаузен (нім. Martin Harlinghausen; нар. 17 січня 1902, Реда, Вестфалія — пом. 22 березня 1986, Гютерсло, Північний Рейн-Вестфалія) — німецький воєначальник, генерал-лейтенант Люфтваффе (1944) в роки Другої світової війни. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста з дубовим листям (1941). Після створення Бундесверу — продовжив службу в лавах Повітряних сил Західної Німеччини генерал-лейтенантом Люфтваффе.
Мартін Гарлінгхаузен | ||
---|---|---|
Martin Harlinghausen | ||
![]() | ||
Народження | 17 січня 1902![]() | |
Смерть | 22 березня 1986 (84 роки) | |
Країна | ![]() ![]() | |
Приналежність | ![]() | |
Вид збройних сил | ![]() ![]() | |
Рід військ | бомбардувальна авіація | |
Роки служби | 1923–1945 1957–1961 | |
Звання | ![]() ![]() | |
Формування | X повітряний корпус | |
Командування | KG 26 Авіаційне командування «Атлантик» II повітряний корпус | |
Війни / битви | ||
Нагороди | ![]()
|
Біографія
Військова кар'єра
- 1 квітня 1923 — кадет
- 1 жовтня 1927 — лейтенант-цур-зее
- 1 липня 1929 — оберлейтенант-цур-зее
- 1 липня 1934 — гауптман
- 1 серпня 1938 — майор
- 30 січня 1941 — оберстлейтенант
- 1 липня 1942 — оберст
- 1 грудня 1942 — генерал-майор
- 1 грудня 1944 — генерал-лейтенант
- 1 серпня 1957 — генерал-майор Бундесвера
- 1 жовтня 1957 — генерал-лейтенант Бундесвера
Початок військової служби
Мартін Гарлінгхаузен народився 17 січня 1902 року у родині заможного виробника у передмісті Реда-Віденбрюк Реді, у прусській провінції Вестфалія за 40 км на північний захід від Ессена. По закінченню гімназії вступив на юридичний факультет Геттінгенського університету. Однак 1 квітня 1923 року, провчившись лише один семестр, Гарлінгхаузен поступив кадетом на військову службу до військово-морського флоту Веймарської республіки.
1 жовтня 1927 року після чотирьох років навчання у військовому навчальному закладі, М. Гарлінгхаузену було присвоєне перше офіцерське звання — лейтенант-цур-зее і він став командиром катера у складі 1-ї флотилії торпедних катерів (нім. I.Schnellbootsnottille).
1929 року Гарлінгхаузен підвищений у званні до оберлейтенанта флоту. За три з половиною року служби в 1-ій флотилії він став висококваліфікованим командиром торпедного катера.
У 1931 році Мартін Гарлінгхаузен добровольцем пішов до спеціальної групи офіцерів флоту, які, починаючи від 1926 року, таємно проходили льотну підготовку у Варнемюнде. Командування флоту щорічно направляло на курси «Німецької школи повітряних сполучень» по 6 — 10 чоловіків. 1 жовтня 1933 року молодий офіцер був включений до складу Люфтваффе, що потай формувались, і призначений командиром 1-ї морської ескадрильї (нім. I.Seestaffel).
1 жовтня 1934 року Гарлінгхаузену було присвоєно звання гауптмана і він став начальником групи у рейхсміністерстві авіації, де займався питаннями навчання та підготовки пілотів для майбутніх Люфтваффе. Одночасно він проходив навчання в авіаційній військовій академії в берлінському передмісті .
Громадянська війна в Іспанії
У жовтні 1937 року гауптман Гарлінгхаузен став командиром бомбардувально-торпедної ескадрильї 3./KGr.506 у . Однак вже у грудні його направили до Іспанії на заміну гауптмана Ганса Хефеле на посаді командира морської розвідувально-штурмової ескадрильї AS/88 (нім. Aufklärungsgruppe See 88) зі складу Легіону «Кондор». Ескадрилья мала на озброєнні 12 гідролітаків-розвідників Не-59B та пару одномоторних He 60E і базувалася на на острові Майорка. Пілоти AS/88 здійснювали повітряні нальоти на порти Валенсії, Кастельйону, Таррагони і Барселони. Вночі вони бомбардували залізницю на східному іспанському узбережжі, що знаходилася тоді під контролем республіканців.
Наприкінці 1937 року AS/88 отримала невелику кількість сучасних авіаційних торпед. 21 червня 1938 року, вже під час одного з перших бойових вильотів з торпедою, Гарлінгхаузен потопив республіканський пароплав «Торпенес» (4798 тонн), і з того часу став стійким прихильником масового застосування морською авіацією торпед.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlppTDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFNE15MU1NakEwTVRRbE1rTmZWRzl5Y0dWa2IyRnVaM0pwWm1aZmJXbDBYMGhsYVc1clpXeGZTR1ZmTVRFeExtcHdaeTh5TURCd2VDMUNkVzVrWlhOaGNtTm9hWFpmUW1sc1pGOHhPRE10VERJd05ERTBKVEpEWDFSdmNuQmxaRzloYm1keWFXWm1YMjFwZEY5SVpXbHVhMlZzWDBobFh6RXhNUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Вперше в Іспанії Гарлінгхаузен проявив себе як спеціаліст з організації протикорабельних дій авіації. У серпні 1938 року йому було присвоєно звання майора, а 31 грудня 1938 року він повернувся до Німеччини, де з 1 січня нового 1939 року продовжував навчання на курсах підвищення кваліфікації у берлінській авіаційній академії Гатов.
Від 1 квітня 1939 року і до початку Другої світової війни він служив в оперативній частині штабу 2-го повітряного флоту в Брауншвейзі.
6 червня 1939 року за бойові заслуги в боях в Іспанії був нагороджений Золотим Іспанським хрестом з мечами та діамантами.
Друга світова
Перші бої
2 жовтня 1939 року в Гамбурзі на базі 10-ї авіадивізії, де М.Гарлінгхаузен був начальником штабу, розпочав формування X повітряний корпус, який спеціально створювався для боротьби з кораблями противника. Командиром авіаційного корпусу став генерал-лейтенант Ганс Гайслер — той самий корветтен-капітан, який на початку 30-х років керував авіаційними курсами або як їх офіційно іменували «дослідницьким радіокомандуванням» у Варнемюнде. Гайслер добре знав Гарлінгхаузена і цінував його як фахівця з організації дій авіації над морем. Тому 1 листопада 1939 року Гарлінгхаузен на пропозицію Гайслера був призначений начальником штабу 10-го авіакорпусу.
Пізніше Гарлінгхаузен писав про той час:
«Питання організації взаємодії між авіацією й флотом мало нескінченне число непорозумінь, головними чинниками яких були принципово різні погляди на цю проблему. Це не було суто німецьким феноменом, а мабуть стало наслідком проблем, що виникли ще при формуванні керівництва Люфтваффе. Для того щоб подолати ці негаразди, був потрібний практичний досвід, і перш за все час, а його якраз у нас не було. Протягом шести років гарячкового створення структури Люфтваффе ми повинні були вирішити всі питання взаємодій з флотом, проте до початку війни вони так і не були вирішені. Тому флот змушений був наполягати на підтримці своїх дій спеціальними частинами Люфтваффе. Як наслідок восени 1939 року був сформований 10-й авіакорпус».
10-й повітряний корпус, якому були підпорядковані бомбардувальні ескадри KG 26 і KG 27, повинен був атакувати англійські кораблі як в Північному морі, так і на базах. На той час ще діяла вказівка вищого керівництва Рейху на заборону бомбардування будь-яких цілей на території Англії. Тому для атак з повітря англійських кораблів, що стояли на якорі у своїх базах, залишалося використовувати тільки торпеди. Майор Гарлінгхаузен, який ще в Іспанії успішно застосовував авіаційні торпеди, був певен, що за наявності досить великого числа торпедоносців можна було домогтися майже повної морської блокади Англії. Однак реалізувати цю ідею на практиці виявилося неможливо, тому що в листопаді 1939 року в розпорядженні Люфтваффе було лише 200 авіаційних торпед, і тільки в 1940 році за особистим наказом Гітлера їхнє виробництво було збільшено.
Гарлінгхаузен вважав, що той, хто командує авіаційними з'єднаннями, повинен сам літати, щоб не втрачати зв'язок з бойовими підрозділами та досвід застосування бойових літаків. Тому їм було сформовано командна ланка 10-го авіакорпусу, основним завданням якої було на практиці демонструвати пілотам корпусу тактику атак ворожих кораблів.
Метод, випробуваний Гарлінгхаузеном ще в Іспанії та потім названий «Steckrubenverfahren» («спосіб протикання брукви»), полягав в наступному. He 111 на висоті не більше 50 метрів на великій швидкості наближався до атакованого кораблю збоку. Коли до цілі лишалося 240—250 метрів, пілот скидав бомби зі встановленою затримкою детонатора на 5-8 секунд. Вони влучали в корабель в той момент, коли літак пролітав над ним на рівні верхівок щогл.
За успішні бойові вильоти 31 січня 1940 року він був відзначений Залізним хрестом II ступеня, а вже 3 лютого — I ступеня.
Норвезька кампанія
У квітні 1940 року, з початком Норвезької кампанії вермахту, Гарлінгхаузен, використовуючи свою тактику, топив біля узбережжя Норвегії одне за одним судна. У більшості випадків разом з ним в ролі пілота літав обер-лейтенант Роберт Ковалевські. Одного разу пілот атакував ворожий транспорт «Сіріус» та його літак пролетів так низько, що зрізав і зачепив з собою верхню частину флагштока, укріпленого на щоглі судна. Ковалевські і після війни зберігав його як один з найбільш примітних і рідкісних сувенірів Другої світової війни.
14 квітня 1940 року Гарлінгхаузен був призначений командиром спеціально створеного авіаційного командування «Тронгейм» (нім. Fliegerfuhrer Trontheim). У його завдання входило забезпечити дії авіації проти британських військ спочатку в районі Намсуса, а потім і в районі Нарвіка.
Незабаром на рахунку Гарлінгхаузена було вже 20 потоплених кораблів та суден загальним тоннажем понад 100 тис. брт, і 4 травня 1940 року він одним з перших у бомбардувальній авіації був нагороджений Лицарським хрестом Залізного хреста.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRsTDBKMWJtUmxjMkZ5WTJocGRsOUNhV3hrWHpFd01Va3ROell3TFRBeE56RXRNVGtsTWtOZlRtOXlkMlZuWlc0bE1rTmZSbXgxWjJoaFptVnVYMFp2Y201bFluVXVhbkJuTHpJd01IQjRMVUoxYm1SbGMyRnlZMmhwZGw5Q2FXeGtYekV3TVVrdE56WXdMVEF4TnpFdE1Ua2xNa05mVG05eWQyVm5aVzRsTWtOZlJteDFaMmhoWm1WdVgwWnZjbTVsWW5VdWFuQm4uanBn.jpg)
21 травня 1940 року майор Гарлінгхаузен знову приступив до своїх обов'язків начальника штабу 10-го авіакорпусу, які, поки він був відсутній, тимчасово виконував генерал-лейтенант Ульріх Кесслер.
30 січня 1941 року Гарлінгхаузен став першим у бомбардувальній авіації пілотом удостоєним дубового листя до Лицарського хреста (Nr.8) з одночасним присвоєнням звання оберст-лейтенант. На його рахунку було 26 потоплених кораблів і суден загальним тоннажем 127 тис. брт. Незабаром його відрядили в Північну Африку для організації дій частин Люфтваффе на цьому театрі війни.
Гарлінгхаузен, принципово дотримуючись правила «командир повинен літати зі своїми підлеглими», продовжував особисто брати участь у бойових вильотах. На початку листопада 1941 року в ході одного з нічних вильотів He 111, на якому він летів, атакував в Ірландському морі великий транспорт. Як виявилося, корабель був озброєний 20-мм зенітними автоматами. «Хейнкель», що летів на невеликій висоті, отримав безліч влучень, хвостове оперення було буквально зрешечене снарядами. Тільки завдяки льотній майстерності пілота обер-фельдфебеля Духи (Ducha) літак не впав у воду. На висоті всього 300 метрів над водою He 111 летів уздовж узбережжя Уельсу і Корнуолла, намагаючись «дотягнути» до французького узбережжя. При спробі оберфельдфебеля Духа посадити «Хейнкель» на воду біля узбережжя Бретані в районі Вана, вимушена посадка завершилася катастрофою. Удар був настільки сильним, що лопнули прив'язні ремені. Французькі рибалки врятували екіпаж, який опинився у крижаній воді. Гарлінгхаузен отримав важкий струс мозку і потім три місяці провів у госпіталі.
6 січня 1942 року оберст-лейтенант Гарлінгхаузен був назначений командиром KG26 замість оберста А. Голле. В той час I./KG26 на чолі з майором Германом Бушем базувалася в Норвегії в Тронгеймі, II./KG26 під командуванням майора Бейлінг — на аеродромі в Греції, III./KG26 майора Беме перебувала у Франції, a IV./KG26 гауптмана Фрідріха Гехрінга — на аеродромі Любек-Бланкензее в Німеччині.
У грудні 1941 року японці під час нападу на Перл-Гарбор з величезним успіхом застосували авіаційні торпеди. На Середземному морі італійська авіація так само успішно використовувала їх. Все це змусило вище командування Люфтваффе змінити свою точку зору на використання авіаційних торпед. У лютому 1942 року Гарлінгхаузен був викликаний до Берліна і призначений «уповноваженим з авіаційного торпедного озброєння».
Середземномор'я
Навесні 1942 року у Гроссето на східному узбережжі Італії Гарлінгхаузеном була створена навчальна торпедно-бомбардувальна ескадра (нім. Kampftorpedoschulgeschwader). Гарлінгхаузен планував сформувати дві повноцінні ескадри торпедоносців, але фактично йому вдалося підготувати тільки екіпажі KG26. Першими в Гроссето пройшли тренування екіпажі I./KG26, і вже 29 березня 1942 року вони здійснили перший бойовий виліт проти конвою PQ 13. Потім у квітні була підготовлена II./KG26, а на початку літа і III./KG26.
1 липня 1942 року Гарлінгхаузену було присвоєно звання оберста.
9 листопада 1942 року оберст Гарлінгхаузен отримав нове призначення. Він став (нім. Fliegerfuhrer Tunis), а замість нього командиром KG26 у грудні став оберст , який до цього був начальником авіаційної школи в Гроссето. 1 грудня 1942 року Гарлінгхаузену присвоєне звання генерал-майора.
23 лютого 1943 року він був призначений командиром II авіакорпусу, штаб якого знаходився на Сицилії, головним завданням корпусу була боротьба з кораблями та суднами союзників у Середземному морі, а також підтримка ведення бойових дій в Тунісі. Через свої суперечки з вищим керівництвом Люфтваффе та небажанням безглуздо виконувати завдання за умови колосальній перевазі англо-американської авіації на Середземному морі виник гострий конфлікт між командиром корпусу та командуванням Люфтваффе в Берліні. Наслідком стало те, що 12 червня 1943 року він був знятий з посади командира 2-го авіакорпусу й відправлений до резерву.
Близько року генерал-майор Гарлінгхаузен перебував у резерві. Тільки у вересні 1944 року він був призначений командувачем округом Люфтваффе у Вісбадені. У грудні 1944 року йому було присвоєно звання генерал-лейтенанта.
28 квітня 1945 року генерал-лейтенант М.Гарлінгхаузен очолив авіаційне командування «Захід», змінивши на посаді генерала Йозефа Шмида. За декілька днів війна закінчилась, а Гарлінгхаузен потрапив у полон до союзників, звідкіля був звільнений у вересні 1947 року.
Бундесвер
У серпні 1957 року генерал-лейтенант Гарлінгхаузен вступив до Бундеслюфтваффе. З 1 жовтня 1957 по 31 грудня 1961 року він був командувачем групи «Північ», штаб якої знаходився в Мюнстері. Досвідчений генерал авіації був змушений піти у відставку через тиск з боку політичного та військового керівництва Західної Німеччини, коли він зажадав проведення належного розслідування за результатами [en] . Через цей інцидент командир Люфтваффе оберстлейтенант був безпричинно знятий з посади.
Мартін Гарлінгхаузен вийшов у відставку і оселився в місті Гютерсло в 50 км на схід від Мюнстера.
Див. також
Література
- Hooton, E.R. (1994). Phoenix Triumphant: The Rise and Rise of the Luftwaffe. Arms & Armour, .
- Scherzer, Veit (2007). Ritterkreuzträger 1939—1945 Die Inhaber des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 von Heer, Luftwaffe, Kriegsmarine, Waffen-SS, Volkssturm sowie mit Deutschland verbündeter Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchives. Jena, Germany: Scherzers Miltaer-Verlag. .
- Thomas, Franz (1997). Die Eichenlaubträger 1939—1945 Band 1: A-K. Osnabrück, Germany: Biblio-Verlag. .
Посилання
- . на lexikon-der-wehrmacht.de. Архів оригіналу за 30 листопада 2017. Процитовано 9 грудня 2017. (нім.)
- . на geocities.ws. Архів оригіналу за 30 жовтня 2020. Процитовано 9 грудня 2017. (англ.)
- Harlinghausen, Martin — нагороди генерал-лейтенанта Гарлінгхаузена (англ.)
- . на airwar.ru. Архів оригіналу за 10 грудня 2017. Процитовано 9 грудня 2017. (рос.)
Примітки
- . Архів оригіналу за 10 грудня 2017. Процитовано 9 грудня 2017.
- . Архів оригіналу за 10 грудня 2017. Процитовано 10 грудня 2017.
- «More ships sunk at Valencia». The Times (48028). London. 23 June 1938. col F, p. 16.
- Михаил Зефиров. Асы Люфтваффе. Кто есть кто. Выдержка, мощь, внимание.
- STRAUSS-BEFEHL: Bier-Order 61 (in German) Der Spiegel, published: 9 May 1962
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Martin Garlinghauzen nim Martin Harlinghausen nar 17 sichnya 1902 Reda Vestfaliya pom 22 bereznya 1986 Gyuterslo Pivnichnij Rejn Vestfaliya nimeckij voyenachalnik general lejtenant Lyuftvaffe 1944 v roki Drugoyi svitovoyi vijni Kavaler Licarskogo hresta Zaliznogo hresta z dubovim listyam 1941 Pislya stvorennya Bundesveru prodovzhiv sluzhbu v lavah Povitryanih sil Zahidnoyi Nimechchini general lejtenantom Lyuftvaffe Martin GarlinghauzenMartin HarlinghausenNarodzhennya17 sichnya 1902 1902 01 17 Reda Provinciya VestfaliyaSmert22 bereznya 1986 1986 03 22 84 roki Gyuterslo Pivnichnij Rejn VestfaliyaKrayina Vejmarska respublika Tretij Rejh NimechchinaPrinalezhnist Rejhsver Vermaht BundesverVid zbrojnih silRejhsmarine Lyuftvaffe Lyuftvaffe Bundesver Rid vijskbombarduvalna aviaciyaRoki sluzhbi1923 1945 1957 1961Zvannya General lejtenant general lejtenantFormuvannyaX povitryanij korpusKomanduvannyaKG 26 Aviacijne komanduvannya Atlantik II povitryanij korpusVijni bitviGromadyanska vijna v Ispaniyi Druga svitova vijna Zahidnij front Francuzka kampaniya 1940 Seredzemnomorskij TVD Maltijski konvoyiNagorodiLicarskij hrest Zaliznogo hresta z Dubovim listyam Medal Za vislugu rokiv u Vermahti 3 go klasu Medal Za vislugu rokiv u Vermahti 4 go klasu Zolotij Ispanskij hrest z mechami ta diamantami Medal Za Ispansku kampaniyu Nagrudnij znak Za poranennya v chornomu Komandor ordena Za zaslugi pered FRN Narukavna strichka Afrika Kombinovanij Znak Pilot Sposterigach v zoloti z diamantamiBiografiyaVijskova kar yera 1 kvitnya 1923 kadet 1 zhovtnya 1927 lejtenant cur zee 1 lipnya 1929 oberlejtenant cur zee 1 lipnya 1934 gauptman 1 serpnya 1938 major 30 sichnya 1941 oberstlejtenant 1 lipnya 1942 oberst 1 grudnya 1942 general major 1 grudnya 1944 general lejtenant 1 serpnya 1957 general major Bundesvera 1 zhovtnya 1957 general lejtenant Bundesvera Pochatok vijskovoyi sluzhbi Martin Garlinghauzen narodivsya 17 sichnya 1902 roku u rodini zamozhnogo virobnika u peredmisti Reda Videnbryuk Redi u prusskij provinciyi Vestfaliya za 40 km na pivnichnij zahid vid Essena Po zakinchennyu gimnaziyi vstupiv na yuridichnij fakultet Gettingenskogo universitetu Odnak 1 kvitnya 1923 roku provchivshis lishe odin semestr Garlinghauzen postupiv kadetom na vijskovu sluzhbu do vijskovo morskogo flotu Vejmarskoyi respubliki 1 zhovtnya 1927 roku pislya chotiroh rokiv navchannya u vijskovomu navchalnomu zakladi M Garlinghauzenu bulo prisvoyene pershe oficerske zvannya lejtenant cur zee i vin stav komandirom katera u skladi 1 yi flotiliyi torpednih kateriv nim I Schnellbootsnottille 1929 roku Garlinghauzen pidvishenij u zvanni do oberlejtenanta flotu Za tri z polovinoyu roku sluzhbi v 1 ij flotiliyi vin stav visokokvalifikovanim komandirom torpednogo katera U 1931 roci Martin Garlinghauzen dobrovolcem pishov do specialnoyi grupi oficeriv flotu yaki pochinayuchi vid 1926 roku tayemno prohodili lotnu pidgotovku u Varnemyunde Komanduvannya flotu shorichno napravlyalo na kursi Nimeckoyi shkoli povitryanih spoluchen po 6 10 cholovikiv 1 zhovtnya 1933 roku molodij oficer buv vklyuchenij do skladu Lyuftvaffe sho potaj formuvalis i priznachenij komandirom 1 yi morskoyi eskadrilyi nim I Seestaffel 1 zhovtnya 1934 roku Garlinghauzenu bulo prisvoyeno zvannya gauptmana i vin stav nachalnikom grupi u rejhsministerstvi aviaciyi de zajmavsya pitannyami navchannya ta pidgotovki pilotiv dlya majbutnih Lyuftvaffe Odnochasno vin prohodiv navchannya v aviacijnij vijskovij akademiyi v berlinskomu peredmisti Gromadyanska vijna v Ispaniyi U zhovtni 1937 roku gauptman Garlinghauzen stav komandirom bombarduvalno torpednoyi eskadrilyi 3 KGr 506 u Odnak vzhe u grudni jogo napravili do Ispaniyi na zaminu gauptmana Gansa Hefele na posadi komandira morskoyi rozviduvalno shturmovoyi eskadrilyi AS 88 nim Aufklarungsgruppe See 88 zi skladu Legionu Kondor Eskadrilya mala na ozbroyenni 12 gidrolitakiv rozvidnikiv Ne 59B ta paru odnomotornih He 60E i bazuvalasya na na ostrovi Majorka Piloti AS 88 zdijsnyuvali povitryani naloti na porti Valensiyi Kasteljonu Tarragoni i Barseloni Vnochi voni bombarduvali zaliznicyu na shidnomu ispanskomu uzberezhzhi sho znahodilasya todi pid kontrolem respublikanciv Naprikinci 1937 roku AS 88 otrimala neveliku kilkist suchasnih aviacijnih torped 21 chervnya 1938 roku vzhe pid chas odnogo z pershih bojovih vilotiv z torpedoyu Garlinghauzen potopiv respublikanskij paroplav Torpenes 4798 tonn i z togo chasu stav stijkim prihilnikom masovogo zastosuvannya morskoyu aviaciyeyu torped Skidannya aviacijnoyi torpedi z litaka He 111 Zhovten 1941 Vpershe v Ispaniyi Garlinghauzen proyaviv sebe yak specialist z organizaciyi protikorabelnih dij aviaciyi U serpni 1938 roku jomu bulo prisvoyeno zvannya majora a 31 grudnya 1938 roku vin povernuvsya do Nimechchini de z 1 sichnya novogo 1939 roku prodovzhuvav navchannya na kursah pidvishennya kvalifikaciyi u berlinskij aviacijnij akademiyi Gatov Vid 1 kvitnya 1939 roku i do pochatku Drugoyi svitovoyi vijni vin sluzhiv v operativnij chastini shtabu 2 go povitryanogo flotu v Braunshvejzi 6 chervnya 1939 roku za bojovi zaslugi v boyah v Ispaniyi buv nagorodzhenij Zolotim Ispanskim hrestom z mechami ta diamantami Druga svitova Pershi boyi 2 zhovtnya 1939 roku v Gamburzi na bazi 10 yi aviadiviziyi de M Garlinghauzen buv nachalnikom shtabu rozpochav formuvannya X povitryanij korpus yakij specialno stvoryuvavsya dlya borotbi z korablyami protivnika Komandirom aviacijnogo korpusu stav general lejtenant Gans Gajsler toj samij korvetten kapitan yakij na pochatku 30 h rokiv keruvav aviacijnimi kursami abo yak yih oficijno imenuvali doslidnickim radiokomanduvannyam u Varnemyunde Gajsler dobre znav Garlinghauzena i cinuvav jogo yak fahivcya z organizaciyi dij aviaciyi nad morem Tomu 1 listopada 1939 roku Garlinghauzen na propoziciyu Gajslera buv priznachenij nachalnikom shtabu 10 go aviakorpusu Piznishe Garlinghauzen pisav pro toj chas Pitannya organizaciyi vzayemodiyi mizh aviaciyeyu j flotom malo neskinchenne chislo neporozumin golovnimi chinnikami yakih buli principovo rizni poglyadi na cyu problemu Ce ne bulo suto nimeckim fenomenom a mabut stalo naslidkom problem sho vinikli she pri formuvanni kerivnictva Lyuftvaffe Dlya togo shob podolati ci negarazdi buv potribnij praktichnij dosvid i persh za vse chas a jogo yakraz u nas ne bulo Protyagom shesti rokiv garyachkovogo stvorennya strukturi Lyuftvaffe mi povinni buli virishiti vsi pitannya vzayemodij z flotom prote do pochatku vijni voni tak i ne buli virisheni Tomu flot zmushenij buv napolyagati na pidtrimci svoyih dij specialnimi chastinami Lyuftvaffe Yak naslidok voseni 1939 roku buv sformovanij 10 j aviakorpus 10 j povitryanij korpus yakomu buli pidporyadkovani bombarduvalni eskadri KG 26 i KG 27 povinen buv atakuvati anglijski korabli yak v Pivnichnomu mori tak i na bazah Na toj chas she diyala vkazivka vishogo kerivnictva Rejhu na zaboronu bombarduvannya bud yakih cilej na teritoriyi Angliyi Tomu dlya atak z povitrya anglijskih korabliv sho stoyali na yakori u svoyih bazah zalishalosya vikoristovuvati tilki torpedi Major Garlinghauzen yakij she v Ispaniyi uspishno zastosovuvav aviacijni torpedi buv peven sho za nayavnosti dosit velikogo chisla torpedonosciv mozhna bulo domogtisya majzhe povnoyi morskoyi blokadi Angliyi Odnak realizuvati cyu ideyu na praktici viyavilosya nemozhlivo tomu sho v listopadi 1939 roku v rozporyadzhenni Lyuftvaffe bulo lishe 200 aviacijnih torped i tilki v 1940 roci za osobistim nakazom Gitlera yihnye virobnictvo bulo zbilsheno Garlinghauzen vvazhav sho toj hto komanduye aviacijnimi z yednannyami povinen sam litati shob ne vtrachati zv yazok z bojovimi pidrozdilami ta dosvid zastosuvannya bojovih litakiv Tomu yim bulo sformovano komandna lanka 10 go aviakorpusu osnovnim zavdannyam yakoyi bulo na praktici demonstruvati pilotam korpusu taktiku atak vorozhih korabliv Metod viprobuvanij Garlinghauzenom she v Ispaniyi ta potim nazvanij Steckrubenverfahren sposib protikannya brukvi polyagav v nastupnomu He 111 na visoti ne bilshe 50 metriv na velikij shvidkosti nablizhavsya do atakovanogo korablyu zboku Koli do cili lishalosya 240 250 metriv pilot skidav bombi zi vstanovlenoyu zatrimkoyu detonatora na 5 8 sekund Voni vluchali v korabel v toj moment koli litak prolitav nad nim na rivni verhivok shogl Za uspishni bojovi viloti 31 sichnya 1940 roku vin buv vidznachenij Zaliznim hrestom II stupenya a vzhe 3 lyutogo I stupenya Norvezka kampaniya U kvitni 1940 roku z pochatkom Norvezkoyi kampaniyi vermahtu Garlinghauzen vikoristovuyuchi svoyu taktiku topiv bilya uzberezhzhya Norvegiyi odne za odnim sudna U bilshosti vipadkiv razom z nim v roli pilota litav ober lejtenant Robert Kovalevski Odnogo razu pilot atakuvav vorozhij transport Sirius ta jogo litak proletiv tak nizko sho zrizav i zachepiv z soboyu verhnyu chastinu flagshtoka ukriplenogo na shogli sudna Kovalevski i pislya vijni zberigav jogo yak odin z najbilsh primitnih i ridkisnih suveniriv Drugoyi svitovoyi vijni 14 kvitnya 1940 roku Garlinghauzen buv priznachenij komandirom specialno stvorenogo aviacijnogo komanduvannya Trongejm nim Fliegerfuhrer Trontheim U jogo zavdannya vhodilo zabezpechiti diyi aviaciyi proti britanskih vijsk spochatku v rajoni Namsusa a potim i v rajoni Narvika Nezabarom na rahunku Garlinghauzena bulo vzhe 20 potoplenih korabliv ta suden zagalnim tonnazhem ponad 100 tis brt i 4 travnya 1940 roku vin odnim z pershih u bombarduvalnij aviaciyi buv nagorodzhenij Licarskim hrestom Zaliznogo hresta Nimecki litaki Ju 52 Ju 90 W 34 ta He 111 na norvezkomu aerodromi 1940 21 travnya 1940 roku major Garlinghauzen znovu pristupiv do svoyih obov yazkiv nachalnika shtabu 10 go aviakorpusu yaki poki vin buv vidsutnij timchasovo vikonuvav general lejtenant Ulrih Kessler 30 sichnya 1941 roku Garlinghauzen stav pershim u bombarduvalnij aviaciyi pilotom udostoyenim dubovogo listya do Licarskogo hresta Nr 8 z odnochasnim prisvoyennyam zvannya oberst lejtenant Na jogo rahunku bulo 26 potoplenih korabliv i suden zagalnim tonnazhem 127 tis brt Nezabarom jogo vidryadili v Pivnichnu Afriku dlya organizaciyi dij chastin Lyuftvaffe na comu teatri vijni Garlinghauzen principovo dotrimuyuchis pravila komandir povinen litati zi svoyimi pidleglimi prodovzhuvav osobisto brati uchast u bojovih vilotah Na pochatku listopada 1941 roku v hodi odnogo z nichnih vilotiv He 111 na yakomu vin letiv atakuvav v Irlandskomu mori velikij transport Yak viyavilosya korabel buv ozbroyenij 20 mm zenitnimi avtomatami Hejnkel sho letiv na nevelikij visoti otrimav bezlich vluchen hvostove operennya bulo bukvalno zreshechene snaryadami Tilki zavdyaki lotnij majsternosti pilota ober feldfebelya Duhi Ducha litak ne vpav u vodu Na visoti vsogo 300 metriv nad vodoyu He 111 letiv uzdovzh uzberezhzhya Uelsu i Kornuolla namagayuchis dotyagnuti do francuzkogo uzberezhzhya Pri sprobi oberfeldfebelya Duha posaditi Hejnkel na vodu bilya uzberezhzhya Bretani v rajoni Vana vimushena posadka zavershilasya katastrofoyu Udar buv nastilki silnim sho lopnuli priv yazni remeni Francuzki ribalki vryatuvali ekipazh yakij opinivsya u krizhanij vodi Garlinghauzen otrimav vazhkij strus mozku i potim tri misyaci proviv u gospitali 6 sichnya 1942 roku oberst lejtenant Garlinghauzen buv naznachenij komandirom KG26 zamist obersta A Golle V toj chas I KG26 na choli z majorom Germanom Bushem bazuvalasya v Norvegiyi v Trongejmi II KG26 pid komanduvannyam majora Bejling na aerodromi v Greciyi III KG26 majora Beme perebuvala u Franciyi a IV KG26 gauptmana Fridriha Gehringa na aerodromi Lyubek Blankenzee v Nimechchini U grudni 1941 roku yaponci pid chas napadu na Perl Garbor z velicheznim uspihom zastosuvali aviacijni torpedi Na Seredzemnomu mori italijska aviaciya tak samo uspishno vikoristovuvala yih Vse ce zmusilo vishe komanduvannya Lyuftvaffe zminiti svoyu tochku zoru na vikoristannya aviacijnih torped U lyutomu 1942 roku Garlinghauzen buv viklikanij do Berlina i priznachenij upovnovazhenim z aviacijnogo torpednogo ozbroyennya Seredzemnomor ya Navesni 1942 roku u Grosseto na shidnomu uzberezhzhi Italiyi Garlinghauzenom bula stvorena navchalna torpedno bombarduvalna eskadra nim Kampftorpedoschulgeschwader Garlinghauzen planuvav sformuvati dvi povnocinni eskadri torpedonosciv ale faktichno jomu vdalosya pidgotuvati tilki ekipazhi KG26 Pershimi v Grosseto projshli trenuvannya ekipazhi I KG26 i vzhe 29 bereznya 1942 roku voni zdijsnili pershij bojovij vilit proti konvoyu PQ 13 Potim u kvitni bula pidgotovlena II KG26 a na pochatku lita i III KG26 1 lipnya 1942 roku Garlinghauzenu bulo prisvoyeno zvannya obersta 9 listopada 1942 roku oberst Garlinghauzen otrimav nove priznachennya Vin stav nim Fliegerfuhrer Tunis a zamist nogo komandirom KG26 u grudni stav oberst yakij do cogo buv nachalnikom aviacijnoyi shkoli v Grosseto 1 grudnya 1942 roku Garlinghauzenu prisvoyene zvannya general majora 23 lyutogo 1943 roku vin buv priznachenij komandirom II aviakorpusu shtab yakogo znahodivsya na Siciliyi golovnim zavdannyam korpusu bula borotba z korablyami ta sudnami soyuznikiv u Seredzemnomu mori a takozh pidtrimka vedennya bojovih dij v Tunisi Cherez svoyi superechki z vishim kerivnictvom Lyuftvaffe ta nebazhannyam bezgluzdo vikonuvati zavdannya za umovi kolosalnij perevazi anglo amerikanskoyi aviaciyi na Seredzemnomu mori vinik gostrij konflikt mizh komandirom korpusu ta komanduvannyam Lyuftvaffe v Berlini Naslidkom stalo te sho 12 chervnya 1943 roku vin buv znyatij z posadi komandira 2 go aviakorpusu j vidpravlenij do rezervu Blizko roku general major Garlinghauzen perebuvav u rezervi Tilki u veresni 1944 roku vin buv priznachenij komanduvachem okrugom Lyuftvaffe u Visbadeni U grudni 1944 roku jomu bulo prisvoyeno zvannya general lejtenanta 28 kvitnya 1945 roku general lejtenant M Garlinghauzen ocholiv aviacijne komanduvannya Zahid zminivshi na posadi generala Jozefa Shmida Za dekilka dniv vijna zakinchilas a Garlinghauzen potrapiv u polon do soyuznikiv zvidkilya buv zvilnenij u veresni 1947 roku Bundesver U serpni 1957 roku general lejtenant Garlinghauzen vstupiv do Bundeslyuftvaffe Z 1 zhovtnya 1957 po 31 grudnya 1961 roku vin buv komanduvachem grupi Pivnich shtab yakoyi znahodivsya v Myunsteri Dosvidchenij general aviaciyi buv zmushenij piti u vidstavku cherez tisk z boku politichnogo ta vijskovogo kerivnictva Zahidnoyi Nimechchini koli vin zazhadav provedennya nalezhnogo rozsliduvannya za rezultatami en Cherez cej incident komandir Lyuftvaffe oberstlejtenant buv bezprichinno znyatij z posadi Martin Garlinghauzen vijshov u vidstavku i oselivsya v misti Gyuterslo v 50 km na shid vid Myunstera Div takozhAdolf Galland Genrih Trettner Gerhard Barkhorn Gelmut Ferster Jozef Kammguber Gyunter RallLiteraturaHooton E R 1994 Phoenix Triumphant The Rise and Rise of the Luftwaffe Arms amp Armour ISBN 1854091816 Scherzer Veit 2007 Ritterkreuztrager 1939 1945 Die Inhaber des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 von Heer Luftwaffe Kriegsmarine Waffen SS Volkssturm sowie mit Deutschland verbundeter Streitkrafte nach den Unterlagen des Bundesarchives Jena Germany Scherzers Miltaer Verlag ISBN 978 3 938845 17 2 Thomas Franz 1997 Die Eichenlaubtrager 1939 1945 Band 1 A K Osnabruck Germany Biblio Verlag ISBN 978 3 7648 2299 6 Posilannya na lexikon der wehrmacht de Arhiv originalu za 30 listopada 2017 Procitovano 9 grudnya 2017 nim na geocities ws Arhiv originalu za 30 zhovtnya 2020 Procitovano 9 grudnya 2017 angl Harlinghausen Martin nagorodi general lejtenanta Garlinghauzena angl na airwar ru Arhiv originalu za 10 grudnya 2017 Procitovano 9 grudnya 2017 ros Primitki Arhiv originalu za 10 grudnya 2017 Procitovano 9 grudnya 2017 Arhiv originalu za 10 grudnya 2017 Procitovano 10 grudnya 2017 More ships sunk at Valencia The Times 48028 London 23 June 1938 col F p 16 Mihail Zefirov Asy Lyuftvaffe Kto est kto Vyderzhka mosh vnimanie STRAUSS BEFEHL Bier Order 61 in German Der Spiegel published 9 May 1962 Komanduvannya vijskovimi formuvannyami ustanovami Tretogo Rejhu Poperednik oberst Aleksander Golle komandir 26 yi bombarduvalnoyi eskadri 6 sichnya listopad 1942 Nastupnik oberst Poperednik sformovane komandir Aviacijnogo komanduvannya Atlantik 31 bereznya 1941 5 sichnya 1942 Nastupnik oberst Volfgang fon Vild Poperednik general aviaciyi Bruno Lercer komandir 2 go povitryanogo korpusu 17 sichnya 25 chervnya 1943 Nastupnik general aviaciyi Alfred Byulovius