Торпе́да — самохідна підводна вибухова зброя.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkzTDFacGNtZHBibWxoWDJOc1lYTnpYM04xWW0xaGNtbHVaUzVxY0djdk1qVXdjSGd0Vm1seVoybHVhV0ZmWTJ4aGMzTmZjM1ZpYldGeWFXNWxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJpTDFOdmNIZHBkR2hmUTNWamEyOXZMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFUYjNCM2FYUm9YME4xWTJ0dmJ5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Торпеди запускаються як з надводних кораблів, субмарин так і з літаків і гелікоптерів. Завдання торпеди — самостійно пересуватися під водою і підірватися при контакті з ціллю. Торпеда складається з циліндричного корпусу з гвинтами або реактивним соплом в кінцевій частині. У корпусі поміщений заряд вибухової речовини або ядерний заряд, детонатор, паливо, двигун і прилади управління.
Історія
Винайдення торпеди
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WlM5bE5pOVViM0p3WldRbE1qZHpMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFVYjNKd1pXUWxNamR6TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tnk4M015OVViM0p3WldRbE1qZHpYekF3TURFdWFuQm5MekkxTUhCNExWUnZjbkJsWkNVeU4zTmZNREF3TVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
З поширенням парових машин з'явились жердинові і буксировані міни, однак використання їх вимагало наближення до противника зблизька, а це було небезпечно й далеко не завжди здійсненно. Створення ж по-справжньому автономного самохідного снаряду стало можливим лише після появи компактних енергетичних установок. Серед них найбільш підходили двигуни, які працювали на стисненому повітрі.
На думку російських істориків зброї є усі підстави вважати винахідником нового грізного бойового засобу — торпеди — талановитого конструктора І. Ф. Александровського, який у 1865 році запропонував морському міністерству Росії детально розроблений проєкт самохідної міни. Проте голова міністерства адмірал Краббе визнав проєкт передчасним.
В 1868 році проєкт Александровського був розглянутий вдруге, і винахіднику було запропоновано збудувати міну за свої кошти з майбутнім відшкодуванням витрат у випадку успіху. Проте, на той час пріоритет у створенні торпеди вже належав англійцю Роберту Вайтгеду (англ. Robert Whitehead).
Р.Уайтхед, який працював в Австро-Угорщині на механічному заводі в місті Фіумі (сучасне Рієка, Хорватія), офіційно оголосив у 1866 році про спроєктовану ним разом з фрегат-капітаном австрійського флоту Йоганом Луппісом (хорв. Ivan Lupis-Vukić або італ. Giovanni Biagio Luppis von Rammer) самохідну міну, яка отримала назву «торпеда» (від латинської назви електричного ската — torpedo marke).
Насправді ж перші випробування торпеди ще у 1850-х роках здійснив у Рієці власне Й. Лупіс. Перша модель торпеди Лупіса мала довжину близько одного метра, керувалася з берега за допомогою канатів і мала два скляних крила для стабілізації руху. Свою другу модель Й. Лупіс подав на суд імператорської комісії у 1860 році. Модель «6м» мала пропелерний (гвинтовий) рушій з приводом від годинникового механізму, два рулі, якими керували з берега тонкими канатами. Проєкт мав назву «Рятівник узбережжя» (нім. „Erretter der Küste“). Незважаючи на успішні результати випробувань, комісія відзначила, що суттєвими недоліками апарата є недосконалий двигун та незадовільна система керування.
У 1864 році бургомістр Рієки познайомив Й. Лупіса з Р. Уайтхедом. З цього часу почалася їх успішна співпраця. Уайтхед здійснив вдосконалення апарату: застосував привід від двигуна (власної конструкції) на стисненому повітрі, розробив систему автоматичної стабілізації руху та глибини занурення торпеди, що забезпечило можливість її руху під водою у заданому напрямку з доволі високою точністю.
21 грудня 1866 року нова торпеда була представлена військовій комісії, яка рекомендувала її у виробництво. Торпеда мала діаметр 35,5 см, довжину 3,35 м, вагу 135 кг, з чого заряд вибухівки становив 8 кг.
В 1867 році дослідний зразок нової зброї було виготовлено. Як двигун Уайтхед використав двоциліндровий пневматичний мотор, який приводився в рух стисненим до тиску 25 атмосфер повітрям. Проте випробування були не дуже успішними: швидкість міни становила 6 вузлів, а усі пристрої виявились вкрай ненадійними.
1873 року Р.Вайтгед відкрив у Рієці перший у світі завод торпед, який він побудував на базі ливарні чавуну.
За російськими джерелами Александровському вдалось виготовити власну торпеду лише в 1874 році, однак, незважаючи на втрачений час, він все ж таки створив сильну конкуренцію Вайтгеду. Під час комплексних випробувань було встановлено, що міна Александровського нічим не поступається іноземному рівню того часу. Вона внаслідок більших розмірів містила потужніший бойовий заряд, а також мала легкозйомний балон зі стисненим повітрям (об'ємом 0,2 м³), що в ті часи спрощувало зберігання снаряду в бойових умовах. До того ж міна Александровського випередила вайтгедівську і в швидкості, досягнувши 10 вузлів. Не зважаючи на це морське міністерство вирішило придбати торпеди за кордоном. Фактом залишається те, що торпеди для усіх флотів, у тому числі російського, поставляло австро-угорське підприємство Р.Вайтгеда.
Першу успішну торпедну атаку провів російський вчений, моряк і морський інженер С. О. Макаров. 26 січня 1878 року під час операції під командуванням Макарова два катера «Чесма» і «Синоп» з віддалі 80 м торпедували і втопили 2000 тонний турецький корабель «Інтибах», застосувавши торпеди Вайтгеда.
Удосконалення
В 70—80-х роках XIX століття інтерес до самохідних мін викликав появу великої кількості різноманітних, одночасно досить оригінальних проєктів. Так, в 1876 році англієць Бреннан продав британському Адміральству за 110 тис. фунтів стерлінгів ескізи торпеди, де замість двигуна на двох, що знаходяться один усередині іншого, валах було закріплено два барабани з намотаними шнурами. Вільні кінці шнурів подавались на встановлену на кораблі парову лебідку. Під час її ввімкнення шнури розмотувались, обертаючи тим самим барабани і кілька насаджених на вали гвинтів, і торпеда рухалась вперед.
Для спостереження за курсом слугувала невелика сигнальна мачта з прапорцем або ліхтарем: це давало змогу в залежності від переміщення цілі регулювати швидкість обертання барабану лебідки і відповідно швидкість снаряду. Проте досліди показали досить низьку ефективність такої конструкції. Пізніше її намагався удосконалити американський зброяр Х.Максім — автор відомого кулемету, але й він зазнав невдачі.
Успішнішою виявилась ідея самохідної міни з інерційним двигуном, уперше запропонована американським адміралом А.Хоуеллом ще у 1870 році і доведена до працездатного стану 20 років опісля. Основним елементом двигуна цієї торпеди став 60-кілограмовий маховик, насаджений на розташований перпендикулярно до осі снаряду вал. За хвилину до пострілу маховику від зовнішнього джерела (парової або електричної машини) надавалось обертання частотою близько 10.000 об/хв.
Класифікація торпед
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkU0TDFOb2EzWmhiQzVxY0djdk1UVXdjSGd0VTJocmRtRnNMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
За типом двигуна торпеди класифікують наступним чином:
- На стисненому повітрі (до Першої Світової війни);
- Парогазові — рідке паливо згоряє в стисненому повітрі (кисні) з додаванням води, а отримана суміш обертає турбіну або приводить в дію поршневий двигун;
- Порохові — гази від пороху, що поволі горить, обертають вал двигуна або турбіну;
- Електричні — турбіна обертається за допомогою електричного двигуна;
- Ракетні торпеди — не мають гребних гвинтів, використовується реактивна тяга (торпеда «Шквал»).
За способом наведення:
- Некеровані — перші зразки;
- Прямоідучі — з магнітним компасом або гіроскопічним напівкомпасом;
- Маневруючі — маневрують за заданою програмою (циркулюючі) в районі передбачуваних цілей — застосовувалися Німеччиною в Другій Світовій війні;
- Самонавідні пасивні торпеди — ті що слідують за фізичними параметрами цілі, в основному за звуком або зміні властивостей води в сліді кільватера; перше застосування — в Другій Світовій війні, акустичні торпеди «Цаукеніг» (Німеччина, застосовувалися підводними човнами) і «Файдо» (США, застосовувалися тільки з літаків, оскільки могли уразити свій корабель).
- Самонавідні активні торпеди — ті що мають гідролокатор.
Література
- Колчанов Б. Главное оружие москитного флота — торпеды //Моделист-конструктор. — 1988. — № 11. — С. 31-32.
- (Англійською та хорватською мовами)
- Gray, Edwin. The Devil's Device: Robert Whitehead and the History of the Torpedo, Annapolis: Naval Institute Press, 1991 310pp, (англ.)
- Wilson, H. W. Ironclads in action;: A sketch of naval warfare from 1855 to 1895, London: Sampson Low, Marston and Company, 1895, Fourth Edition 1896 (Two Volumes), pre ISBN (англ.)
Посилання
- Торпеда // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Примітки
- History of R. Whitehead(англ.)
- Giovanni Luppis von Rammer(італ.)
- A History of the Torpedo The Early Days(англ.)
![]() | Це незавершена стаття про зброю. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Torpe da samohidna pidvodna vibuhova zbroya Zapusk suchasnoyi torpedi z pidvodnogo chovnaSkidannya torpedi z litaka Sopwith Cuckoo Torpedi zapuskayutsya yak z nadvodnih korabliv submarin tak i z litakiv i gelikopteriv Zavdannya torpedi samostijno peresuvatisya pid vodoyu i pidirvatisya pri kontakti z cillyu Torpeda skladayetsya z cilindrichnogo korpusu z gvintami abo reaktivnim soplom v kincevij chastini U korpusi pomishenij zaryad vibuhovoyi rechovini abo yadernij zaryad detonator palivo dvigun i priladi upravlinnya IstoriyaVinajdennya torpedi Pershi torpediBudova torped Z poshirennyam parovih mashin z yavilis zherdinovi i buksirovani mini odnak vikoristannya yih vimagalo nablizhennya do protivnika zblizka a ce bulo nebezpechno j daleko ne zavzhdi zdijsnenno Stvorennya zh po spravzhnomu avtonomnogo samohidnogo snaryadu stalo mozhlivim lishe pislya poyavi kompaktnih energetichnih ustanovok Sered nih najbilsh pidhodili dviguni yaki pracyuvali na stisnenomu povitri Na dumku rosijskih istorikiv zbroyi ye usi pidstavi vvazhati vinahidnikom novogo griznogo bojovogo zasobu torpedi talanovitogo konstruktora I F Aleksandrovskogo yakij u 1865 roci zaproponuvav morskomu ministerstvu Rosiyi detalno rozroblenij proyekt samohidnoyi mini Prote golova ministerstva admiral Krabbe viznav proyekt peredchasnim V 1868 roci proyekt Aleksandrovskogo buv rozglyanutij vdruge i vinahidniku bulo zaproponovano zbuduvati minu za svoyi koshti z majbutnim vidshkoduvannyam vitrat u vipadku uspihu Prote na toj chas prioritet u stvorenni torpedi vzhe nalezhav anglijcyu Robertu Vajtgedu angl Robert Whitehead R Uajthed yakij pracyuvav v Avstro Ugorshini na mehanichnomu zavodi v misti Fiumi suchasne Riyeka Horvatiya oficijno ogolosiv u 1866 roci pro sproyektovanu nim razom z fregat kapitanom avstrijskogo flotu Joganom Luppisom horv Ivan Lupis Vukic abo ital Giovanni Biagio Luppis von Rammer samohidnu minu yaka otrimala nazvu torpeda vid latinskoyi nazvi elektrichnogo skata torpedo marke Naspravdi zh pershi viprobuvannya torpedi she u 1850 h rokah zdijsniv u Riyeci vlasne J Lupis Persha model torpedi Lupisa mala dovzhinu blizko odnogo metra keruvalasya z berega za dopomogoyu kanativ i mala dva sklyanih krila dlya stabilizaciyi ruhu Svoyu drugu model J Lupis podav na sud imperatorskoyi komisiyi u 1860 roci Model 6m mala propelernij gvintovij rushij z privodom vid godinnikovogo mehanizmu dva ruli yakimi keruvali z berega tonkimi kanatami Proyekt mav nazvu Ryativnik uzberezhzhya nim Erretter der Kuste Nezvazhayuchi na uspishni rezultati viprobuvan komisiya vidznachila sho suttyevimi nedolikami aparata ye nedoskonalij dvigun ta nezadovilna sistema keruvannya U 1864 roci burgomistr Riyeki poznajomiv J Lupisa z R Uajthedom Z cogo chasu pochalasya yih uspishna spivpracya Uajthed zdijsniv vdoskonalennya aparatu zastosuvav privid vid dviguna vlasnoyi konstrukciyi na stisnenomu povitri rozrobiv sistemu avtomatichnoyi stabilizaciyi ruhu ta glibini zanurennya torpedi sho zabezpechilo mozhlivist yiyi ruhu pid vodoyu u zadanomu napryamku z dovoli visokoyu tochnistyu 21 grudnya 1866 roku nova torpeda bula predstavlena vijskovij komisiyi yaka rekomenduvala yiyi u virobnictvo Torpeda mala diametr 35 5 sm dovzhinu 3 35 m vagu 135 kg z chogo zaryad vibuhivki stanoviv 8 kg V 1867 roci doslidnij zrazok novoyi zbroyi bulo vigotovleno Yak dvigun Uajthed vikoristav dvocilindrovij pnevmatichnij motor yakij privodivsya v ruh stisnenim do tisku 25 atmosfer povitryam Prote viprobuvannya buli ne duzhe uspishnimi shvidkist mini stanovila 6 vuzliv a usi pristroyi viyavilis vkraj nenadijnimi 1873 roku R Vajtged vidkriv u Riyeci pershij u sviti zavod torped yakij vin pobuduvav na bazi livarni chavunu Za rosijskimi dzherelami Aleksandrovskomu vdalos vigotoviti vlasnu torpedu lishe v 1874 roci odnak nezvazhayuchi na vtrachenij chas vin vse zh taki stvoriv silnu konkurenciyu Vajtgedu Pid chas kompleksnih viprobuvan bulo vstanovleno sho mina Aleksandrovskogo nichim ne postupayetsya inozemnomu rivnyu togo chasu Vona vnaslidok bilshih rozmiriv mistila potuzhnishij bojovij zaryad a takozh mala legkozjomnij balon zi stisnenim povitryam ob yemom 0 2 m sho v ti chasi sproshuvalo zberigannya snaryadu v bojovih umovah Do togo zh mina Aleksandrovskogo viperedila vajtgedivsku i v shvidkosti dosyagnuvshi 10 vuzliv Ne zvazhayuchi na ce morske ministerstvo virishilo pridbati torpedi za kordonom Faktom zalishayetsya te sho torpedi dlya usih flotiv u tomu chisli rosijskogo postavlyalo avstro ugorske pidpriyemstvo R Vajtgeda Pershu uspishnu torpednu ataku proviv rosijskij vchenij moryak i morskij inzhener S O Makarov 26 sichnya 1878 roku pid chas operaciyi pid komanduvannyam Makarova dva katera Chesma i Sinop z viddali 80 m torpeduvali i vtopili 2000 tonnij tureckij korabel Intibah zastosuvavshi torpedi Vajtgeda Udoskonalennya V 70 80 h rokah XIX stolittya interes do samohidnih min viklikav poyavu velikoyi kilkosti riznomanitnih odnochasno dosit originalnih proyektiv Tak v 1876 roci angliyec Brennan prodav britanskomu Admiralstvu za 110 tis funtiv sterlingiv eskizi torpedi de zamist dviguna na dvoh sho znahodyatsya odin useredini inshogo valah bulo zakripleno dva barabani z namotanimi shnurami Vilni kinci shnuriv podavalis na vstanovlenu na korabli parovu lebidku Pid chas yiyi vvimknennya shnuri rozmotuvalis obertayuchi tim samim barabani i kilka nasadzhenih na vali gvintiv i torpeda ruhalas vpered Dlya sposterezhennya za kursom sluguvala nevelika signalna machta z praporcem abo lihtarem ce davalo zmogu v zalezhnosti vid peremishennya cili regulyuvati shvidkist obertannya barabanu lebidki i vidpovidno shvidkist snaryadu Prote doslidi pokazali dosit nizku efektivnist takoyi konstrukciyi Piznishe yiyi namagavsya udoskonaliti amerikanskij zbroyar H Maksim avtor vidomogo kulemetu ale j vin zaznav nevdachi Uspishnishoyu viyavilas ideya samohidnoyi mini z inercijnim dvigunom upershe zaproponovana amerikanskim admiralom A Houellom she u 1870 roci i dovedena do pracezdatnogo stanu 20 rokiv opislya Osnovnim elementom dviguna ciyeyi torpedi stav 60 kilogramovij mahovik nasadzhenij na roztashovanij perpendikulyarno do osi snaryadu val Za hvilinu do postrilu mahoviku vid zovnishnogo dzherela parovoyi abo elektrichnoyi mashini nadavalos obertannya chastotoyu blizko 10 000 ob hv Klasifikaciya torpedRosijska raketna torpeda Shkval E Za tipom dviguna torpedi klasifikuyut nastupnim chinom Na stisnenomu povitri do Pershoyi Svitovoyi vijni Parogazovi ridke palivo zgoryaye v stisnenomu povitri kisni z dodavannyam vodi a otrimana sumish obertaye turbinu abo privodit v diyu porshnevij dvigun Porohovi gazi vid porohu sho povoli gorit obertayut val dviguna abo turbinu Elektrichni turbina obertayetsya za dopomogoyu elektrichnogo dviguna Raketni torpedi ne mayut grebnih gvintiv vikoristovuyetsya reaktivna tyaga torpeda Shkval Za sposobom navedennya Nekerovani pershi zrazki Pryamoiduchi z magnitnim kompasom abo giroskopichnim napivkompasom Manevruyuchi manevruyut za zadanoyu programoyu cirkulyuyuchi v rajoni peredbachuvanih cilej zastosovuvalisya Nimechchinoyu v Drugij Svitovij vijni Samonavidni pasivni torpedi ti sho sliduyut za fizichnimi parametrami cili v osnovnomu za zvukom abo zmini vlastivostej vodi v slidi kilvatera pershe zastosuvannya v Drugij Svitovij vijni akustichni torpedi Caukenig Nimechchina zastosovuvalisya pidvodnimi chovnami i Fajdo SShA zastosovuvalisya tilki z litakiv oskilki mogli uraziti svij korabel Samonavidni aktivni torpedi ti sho mayut gidrolokator LiteraturaKolchanov B Glavnoe oruzhie moskitnogo flota torpedy Modelist konstruktor 1988 11 S 31 32 Anglijskoyu ta horvatskoyu movami Gray Edwin The Devil s Device Robert Whitehead and the History of the Torpedo Annapolis Naval Institute Press 1991 310pp ISBN 0 87021 245 1 angl Wilson H W Ironclads in action A sketch of naval warfare from 1855 to 1895 London Sampson Low Marston and Company 1895 Fourth Edition 1896 Two Volumes pre ISBN angl PosilannyaTorpeda Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 PrimitkiHistory of R Whitehead angl Giovanni Luppis von Rammer ital A History of the Torpedo The Early Days angl Ce nezavershena stattya pro zbroyu Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi