Філіп Генрі Шерідан (англ. Philip Henry Sheridan; 6 березня 1831, Олбані, Нью-Йорк — 5 серпня 1888, Бристоль, Массачусетс) — американський воєначальник, генерал армії. Учасник Американської громадянської війни та війн США проти індіанців.
Філіп Шерідан Philip Sheridan | |
---|---|
![]() | |
Прізвисько | «Маленький Філ» (англ. Little Phil) «Філ, що б'ється» (англ. Fightin' Phil) |
Народження | 6 березня 1831![]() |
Смерть | 5 серпня 1888 (57 років)![]() |
Поховання | Арлінгтонський національний цвинтар |
Країна | |
Приналежність | ![]() |
Рід військ | піхота, кіннота |
Освіта | Військова академія США |
Роки служби | 1848–1888 |
Партія | Республіканська партія США |
Звання | ![]() |
Командування | Головнокомандувач армії США |
Війни / битви |
|
Автограф | ![]() |
|
Біографія
Військова кар'єра
- 1 липня 1848 — кадет
- 1 липня 1853 — другий лейтенант (тимчасове звання)
- 22 листопада 1854 — другий лейтенант
- 1 березня 1861 — перший лейтенант
- 14 травня 1861 — капітан
- 25 травня 1862 — полковник
- 1 липня 1862 — бригадний генерал
- 31 грудня 1862 — генерал-майор
- 20 вересня 1864 — бригадний генерал
- 8 листопада 1864 — генерал-майор
- 4 березня 1869 — генерал-лейтенант
- 1 червня 1888 — генерал армії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV6TDBKeVpYWmxkRXgwVUdocGJHbHdVMmhsY21sa1lXNHVhbkJuTHpFeU1IQjRMVUp5WlhabGRFeDBVR2hwYkdsd1UyaGxjbWxrWVc0dWFuQm4uanBn.jpg)
Філіп Генрі Шерідан народився 6 березня 1831 року в Олбані, штат Нью-Йорк і був третім з шести дітей ірландських католицьких іммігрантів Іоана та Мері Мена Шеріданів. Виріс у Сомерсеті, штат Огайо. Повнозрілий, він досяг зросту лише 165 см, що стало за привід до отримання прізвиська «Маленький Філ». У 1848 році Філіп поступив на навчання до Військової академії США у Вест-Пойнті, яку у 1853 році закінчив 34-м у своєму класі з 52 кадетів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekE0TDFOb1pYSnBaR0Z1Y0RJMk9HTnliM0F3TVM1cWNHY3ZNVEl3Y0hndFUyaGxjbWxrWVc1d01qWTRZM0p2Y0RBeExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
По випуску Шерідан отримав військове звання другого лейтенанта і був призначений до 1-го американського піхотного полку у Форт-Дункан, штат Техас, потім у 4-й піхотний полк у Форт-Редінг, Каліфорнія. Переважну більшість своєї служби у складі 4-го полку молодий офіцер проходив на Тихоокеанському північному заході, залучався до проведення топографічного розвідки долини Вілламет у 1855 році, під час якої він став учасником та . У цих бойових походах він набув досвіду у командуванні невеликими підрозділами при проведенні рейдових дій та сутичок з індіанцями. 28 березня 1857 року був поранений у бою на території Орегон. У березні 1861 року Шерідану присвоєне звання першого лейтенанта, безпосередньо перед Громадянською війною, у травні він став капітаном, одразу після битви за форт Самтер.
Громадянська війна в США
Західний ТВД
Восени 1861 року Шерідан отримав наказ на переведення до 13-го піхотного полку американської армії у Джефферсон-Барракс, поблизу Сент-Луїса, штат Міссурі. Нетривалий термін Шерідан служив у штабі генерала Генрі Галлека, а в грудні був призначений головним комісаром армії Південно-Західного Міссурі, але переконав начальника департаменту генерала Галлека також дати йому посаду генерал-квартирмейстера.
У січні 1862 року Філіп Шерідан служив у підпорядкуванні генерал-майора , з яким брав участь у [en]. Незабаром він виявив, що офіцери займаються махінаціями. Вони крали коней у цивільного населення і вимагали від Шерідана оплати. Той відмовився платити за викрадене майно й конфіскував коней за використання армією Кертіса. Коли Кертіс наказав йому заплатити офіцерам, Шерідан зухвало відповів: «Жодна влада не може примусити мене до грабежів або крадіжки». Кертіс заарештував Шерідана за невиконання наказу, але через втручання Галлека будь-яке офіційне провадження проти Шерідана було припинено. Шерідан повернувся до штабу Галлека, супроводжував армію при [en] і служив помічником інженера топографічного департаменту, де познайомився з бригадним генералом Вільямом Т. Шерманом, який запропонував йому очолити піхотний полк з Огайо. Це призначення не відбулося, але вже 27 травня 1862 року, не в останню чергу через допомогу своїх друзів, зокрема майбутнього військового міністра , Шерідан був призначений командиром 2-го Мічиганського добровольчого кавалерійського полку, попри тому, що він не мав ніякого досвіду служби в кінноті.
Через місяць Шерідан вперше командував своїми військами в бою, очоливши невелику бригаду, до складу якої входив його полк. 1 липня 1862 року в [en], штат Міссісіпі, його сили стримували атаку кількох кавалерійських полків Конфедерації бригадного генерала , та здійснивши глибокий обхідний маневр силами двох кавалерійських полків ударив у тил та фланг конфедератів, примусивши їх відмовитися від подальших активних дій та відступити. Його дії настільки вразили командирів дивізії, включаючи бригадного генерала , що вони рекомендували присвоїти Шерідану звання бригадного генерала. Саме після бою біля Бунвілла один з товаришів по службі подарував Шерідану коня, якого він назвав Ріенці, на якому офіцер їздив протягом усієї війни.
Незабаром Шерідан очолив 11-ту дивізію III корпусу генерал-майора . 8 жовтня 1862 року він командував своєю дивізією у . Хоча кіннота не змогла утримати під тиском «Південців» важливі висоти, що мали міцно утримувати підрозділи однієї з бригад дивізії Шерідана, втім підкріплення командира дивізії відбили атаку конфедеративної армії. Командир генерал-майор наказав Шерідану атакою вибити ворога із втрачених позицій та відновити положення по вихідному рубежу, який займала бригади МакКука. Натиск та агресивність атаки Шерідана переконала конфедератів генерал-майора , що вони повинні залишатися в обороні й не спробувати наступати далі. Пізніше того ж дня війська 11-ї дивізії відбили незначні атаки армії Конфедерації, однак формування Шерідана не брали участі у найжорсткіших боях дня, що сталися на лівому фланзі Союзу під час битви.
31 грудня 1862 року, в перший день [en], Шерідан передбачив напрямок головного удару сил Конфедерації і розмістив свій підрозділ на позиціях, підготувавши його до відбиття ворожого наступу. Його дивізія стримувала атаку конфедератів на своєму фронті, поки їх боєприпаси не закінчилися, і вони були змушені відступити. Мужнє виконання дивізією Шерідана завдання зіграло вирішальну роль у тому, щоб дати армії Союзу час закріпитися та створити потужну систему оборони. 10 квітня 1863 року Шерідана за його бойові заслуги та вміле керівництво військами підвищили до генерал-майора. За півроку він пройшов по службових щаблях від капітана до генерал-майора.
Оговтавшись після кривавої битви на річці Стоунз, союзна армія Камберленду почала підготовку до літнього наступу проти конфедеративної генерала Брекстона Брегга. 11-та дивізія Шерідана відмінно проявила себе, діючи проти Брегга в блискучій Таллагомській кампанії Роузкранса і стала головним формуванням армії Союзу, яке першим вступило в місто Таллагома.
20 вересня 1863 року, на третій день , завершальної та вирішальної у великій Чикамозькій кампанії, Роузкранс перемістив дивізію Шерідана, що перебувала перші два дні битви у резерві, за передню лінію військ Союзу на правий фланг у другий ешелон на ймовірному напрямку головного удару «Південців», коли Брегг розпочав атаку в проміжок по лінії Союзу.
Дивізія Шерідана закріпилася на визначний позиції на пагорбі Літле в готовності відбивати напад конфедеративного корпусу генерал-лейтенанта , але їхні позиції були зметені солдатами Союзу, що відступали. В результаті конфедерати, переслідуючи противника фактично на плечах, збили 11-ту дивізію із займаних рубежів, чиї підрозділи в безладі відступили з поля бою. Комдив насилу зібрав стільки людей, скільки міг, і почав відхід до Чаттануґи, згуртувавши війська по дорозі. Але, дізнавшись, що XIV корпус генерал-майора Джорджа Г. Томаса вперто продовжує тримати позиції на пагорбі Снодграс, Шерідан наказав дивізії повернутись до поля битви, однак, як стверджують деякі історики, командири підрозділів обхідними шляхами ухилися від повернення й не брали участі в боях. Його повернення на поле битви забезпечило те, що він не поділив долі , який, кинувши армію напризволяще, верхи втік до Чаттануґи, за що незабаром був відсторонений від командування армією.
Оверлендська кампанія
Нещодавно призначений головнокомандувачем армії Союзу генерал Улісс Грант викликав Шерідана до для командування . Гранту, який до цього не знав особисто Шерідана, рекомендацію надав Генрі Галлек, що був дуже високої думки про лідерські якості та талановитість молодого генерала-кавалериста. Вже після війни, у своїх спогадах Грант стверджував, що Шерідан — це був той самий чоловік, якого він шукав на цю посаду. 5 квітня 1864 року Шерідан прибув до штабу армії Потомака, напередодні стратегічного наступу Гранта в Оверлендській кампанії.
На початковій стадії у перших битвах кампанії керівництво кавалерією Шерідана здійснював безпосередньо командувач армії генерал-майор , вихованець старої школи, який бачив традиційну роль кінноти на його думку, як допоміжного роду військ і застосовував її відповідно — для ведення розвідки, дії у прикритті флангів, забезпечення охорони на марші й тилу, що Шерідан категорично не сприймав. У травні 1864 року у великій з конфедеративною армією Роберта Лі під час густа лісиста місцевість заважала будь-якому маневру кінноти та нівелювала значну ударну роль та маневреність кавалерії. Коли армія Півночі охопила правий фланг бойового порядку сил Конфедерації, просуваючись у напрямку , вершники Шерідана не змогли забезпечити розчищення шляхів прориву для піхоти з лісової пустощі до визначених об'єктів атаки, в результаті чого конфедерати змогли захопити ключові перехрестя доріг до того, як туди підійшла піхота Союзної армії, що значною мірою вплинуло на підсумки битви.
![]() | ![]() | ![]() |
Рейд кавалерії Шерідана на Річмонд. 9-14 травня 1864 | Рейд Шерідана на станцію Тревільян. 7-10 червня 1864 | Повернення Шерідана після рейду на станцію Тревільян. 14-28 червня 1864 |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekUyTDFOb1pYSnBaR0Z1WDNOZlVtbGtaUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VTJobGNtbGtZVzVmYzE5U2FXUmxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
був вкрай незадоволений поведінкою та стилем керівництва підлеглого, а також тим, що він не виконував своїх обов'язків зі спостереження та розвідки, як командувач армії йому наказував. З 9 по 24 травня він відправив кавалерії Шерідана в рейд у бік Річмонда, прямо кинувши виклик конфедеративній кінноті. Рейд виявився менш успішним, ніж сподівався Мід; хоча 11 травня при проведенні рейду був смертельно поранений командувача конфедеративної кінноти генерал-майор Джеб Стюарт у та 12 травня у бою з генералом , рейд не створив серйозної загрози Річмонду, втім Грант залишився без сил кавалерійської розвідки у [en] та [en].
28 травня, після повернення до головних сил армії Потомака, кіннота Шерідана вела затяжні , змагання, в ході якого Північ зазнала важких втрат, а конфедеративна кавалерія викрила диспозицію сил противника. Конфедерати захопили критичне перехрестя, що з 1 по 12 червня спричинило . Потім Грант наказав Шерідану здійснити рейд на північний захід, щоб прорвати Центральну залізницю Вірджинії та з'єднатись із армією долини Шенандоа, генерал-майора . 11–12 червня конфедеративна кіннота під командуванням генерала перехопила кавалерійський корпус Шерідана та [en] сталася найбільша кавалерійська битва у війні. Не здобувши визначених цілей рейду та зазнавши великих жертв, кавалерія Півночі відступила з поля бою, повернувшись маршем, але 24 червня це формування наразилося на ще один кавалерійський загін конфедератів біля церкви Святої Марії; результатом зіткнення став [en], де люди Шерідана зазнали значних жертв.
Армія Шенандоа
Протягом усієї війни Конфедерація відправляла армії з Вірджинії через долину Шенандоа, щоб вторгнутись у Меріленд і Пенсільванію і погрожувати Вашингтону. Коли генерал-лейтенант вирішив здійснити прорив і сподіваючись у такий спосіб примусити Гранта відвести свої сили від , напав на союзні сили поблизу Вашингтона і організував рейди на кілька міст Пенсільванії. У свою чергу, Грант, реагуючи на політичний переполох, викликаний вторгненням, організував Середній військовий округ, польові війська якого були відомі як армія Шенандоа. 7 серпня 1864 року Шерідан у Гарперс-Феррі прийняв на себе командування й військами і рештою сил оборони визначеного регіону. Його нелегкою місією було не лише розгромити армію Ерлі та закрити північний шлях вторгнення, а й позбавити «південців» можливості використовувати долину Шенандоа як продуктивний сільськогосподарський регіон, який годує Конфедерацію.
19 вересня Шерідан переміг набагато меншу армію Ерлі в [en] і 22 вересня розбив конфедератів у . З цього моменту Шерідан розпочав рейдову операцію вглиб території Півдня, яка мала характер каральної й повсюди його кавалеристи використовували «тактику спаленої землі», знищуючи або захоплюючи худобу та провіант, а також спалюючи будинки, маєтки, млини, фабрики та залізниці. Підлеглі Шерідана виконували свою роботу невпинно та ретельно, перетворивши понад 400 квадратних миль території ворога на непридатні для життя. Цей рейд із тактикою спалених земель передував наступній операції Півночі — маршу Шермана до моря через Джорджію — коли союзні війська під командуванням генерала Шермана підривали базову основу для армії Конфедеративних Штатів, з якої вона виступала в похід на північ та повертаючи назад тамтешньому населення, яке підтримувало КША, усі жахливі наслідки війни. З цієї причини багато хто досі вважає Шерідана і Шермана військовими злочинцями.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek15TDFOb1pYSnBaR0Z1SlRJM2MxOW1hVzVoYkY5amFHRnlaMlZmWVhSZlYybHVZMmhsYzNSbGNsOGxNamh5WlhSdmRXTm9aV1FsTWprdWNHNW5Mekl5TUhCNExWTm9aWEpwWkdGdUpUSTNjMTltYVc1aGJGOWphR0Z5WjJWZllYUmZWMmx1WTJobGMzUmxjbDhsTWpoeVpYUnZkV05vWldRbE1qa3VjRzVuLnBuZw==.png)
19 жовтня, навдивовижу для Шерідана, який вважав, що вже розбитий і фактично виведений з битви, і розглядав можливість відвести свою армію, щоб знову приєднатися до Гранта в Пітербурзі, конфедеративне військо Ерлі, після отримання підкріплення раптово атакувало супротивника [en] неподалік Страсбурга. Шерідан був відсутній у своїй армії, перебуваючи в десяти милях у Вінчестері, коли противник розпочав вдало організовану зухвалу атаку. Почувши далекі звуки артилерійської канонади, він рішуче помчав до своїх військ. Близько 10:30 ранку він дістався поля бою і почав згуртовувати своїх людей, що вже відходили під тиском противника. На щастя для Шерідана, конфедеративні солдати були занадто зайняті, щоб помітити його маневр; вони були голодні та виснажені та були зайняті грабежем союзних таборів. Нашвидкуруч організувавши свої формування, Шерідан провів контратаку, в якій привів ворога у втечу. Ерлі було завдано найзначнішої поразки, що зробило його армію майже нездатною до подальших наступальних дій. Шерідан отримав особистий подячний лист від Авраама Лінкольна та 8 листопада 1864 року підвищення у званні до генерал-майора регулярної армії, що зробило його четвертим генералом в армії Союзу після Гранта, Шермана та .
Наступні кілька місяців Шерідан провів у незначних за розмахом сутичках та боях проти партизан Півдня. Незважаючи на те, що Грант продовжував наполягати на тому, щоб Шерідан рухався на південь і перервати Центральну залізницю Вірджинії, якою здійснювалося постачання Пітерсбергу, Шерідан не погоджувався. У листопаді до головних сил армії Шенандоа з походу повернувся VI корпус.
27 лютого 1865 року війська Шерідана, насамперед кавалерія та артилерія, нарешті виїхали зі своїх зимових квартир і вирушили на схід.
Аппоматтокська кампанія
Зважаючи на те, що наказ Гранта був доволі розпливчастим і нечітким — знищити центральну залізницю Вірджинії та канал річки Джеймс, захопити Лінчбург, якщо це можливо, а потім приєднатися до сил Вільяма Шермана в Північній Кароліні або повернутися до Вінчестера — Шерідан розтлумачив цей наказ доволі повільно і замість того, щоб вирушити до Північної Кароліни, він вирушив на з'єднання з армією Потомака в Пітерсберзі.
2 березня 1865 року, на марші до Пітерсберга, в , він остаточно розгромив рештки армії Ерлі та захопив у полон 1500 його солдатів, утративши лише дев'ятьох своїх. 1 квітня його вершники перерізали лінії підтримки генерала Лі , і в битві, що розгорнулася, Шерідан розгромив війська , змусивши в такий спосіб Лі відступити від .
Агресивність, наполегливість та добре організований Шеріданом наступ у 6 квітня фактично прирік долю , який втратив понад 20 % своїх людей тільки полоненими. 7 квітня Президент Лінкольн надіслав Гранту телеграму: «Генерал Шерідан каже: „Якщо ще трохи натиснути, я думаю, що Лі здасться“. Нехай це станеться». 9 квітня 1865 року в приміщенні Аппоматтокського суду Шерідан заблокував можливу втечу Лі, змусивши пізніше того ж дня армію Північної Вірджинії капітулювати. У ці останні дні Громадянської війни Грант підсумував роль Філіпа Шерідана: «Я вірю, що генерал Шерідан не має жодного воєначальника ні серед живих, ні серед мертвих, який би перевершував його, й можливо навіть йому рівного».
Реконструкція Півдня
Після капітуляції генерала Лі, а також військ генерала Джозефа Е. Джонстона в Північній Кароліні, єдиною значною силою Конфедеративних штатів, що залишилася, була армія під командуванням генерала в Техасі. 17 травня 1865 року Грант призначив Шерідана командувачем Військовим округом Південного Заходу з наказом перемогти Сміта та невідкладно повернути Техас і Луїзіану під контроль Союзу. Однак Сміт здався у Галвестоні ще до того, як Шерідан дійшов до Нового Орлеана.
Паралельно Грант був стурбований ситуацією в сусідній Мексиці, де 40 000 французьких солдатів підтримували маріонетковий режим австрійського ерцгерцога Максиміліана. Шерідан зібрав 50 000 чоловіків у три корпуси, швидко окупував прибережні міста Техасу, поступово закріпився у внутрішній частині штату та організував регулярне патрулювання кордону Мексики та США. Військова присутність, політичний тиск з боку США та зростаючий опір Беніто Хуареса примусили французів відмовитися від своїх претензій до Мексики. Наполеон III оголосив поетапний вивід французьких військ, який 12 березня 1867 року завершився.
У березні 1867 року, коли на Півдні розпочалася Реконструкція, Шерідан був призначений військовим губернатором 5-го військового округу (Техас і Луїзіана). Він суворо обмежив реєстрацію виборців з числа колишніх конфедератів і постановив, що тільки зареєстровані виборці (включаючи негрів) можуть служити присяжними. Крім того, розслідування смертельно небезпечного , коли білі расисти вбили 34 негри, стосувалося численних місцевих чиновників; Шерідан звільнив з посади мера Нового Орлеана, генерального прокурора Луїзіани та окружного суддю. Пізніше він усунув , звинувативши його як «політичного брехуна та нечесну людину». Він також звільнив губернатора штату Техас , колишнього конфедерата, за те, що він «перешкоджав реконструкції держави», замінивши його республіканцем , який програв на попередніх виборах Трокмортону.
Під час , поки Шерідан перебував на службу на Заході, він двічі відряджався до Луїзіани, щоб розібратися з проблемами, які гальмували процес Реконструкції Півдня. У січні 1875 року федеральні війська втрутилися в Легіслатуру штату Луїзіани після спроб демократів захопити контроль над спірними посадами. Шерідан підтримав губернатора республіканців , переможця державних виборів 1872 року, і заявив, що демократичні опоненти республіканського правління, які застосовували насильство для нівелювання законних результатів виборів, були «бандитами», яких повинний розглянути військовий трибунал. У 1876 році Шерідан також був відправлений до Нового Орлеана, щоб командувати військами, які забезпечували мир на неспокійних територіях після спірних президентських виборів 1876 року.
Індіанські війни
У серпні 1867 року Грант призначив Шерідана керівником Департамент Міссурі, адміністративної території площею понад 1 000 000 км², яка охоплювала всі землі між річкою Міссісіпі та Скелястими горами. Ситуація в цьому регіоні Великих рівнин різко загострилася, після того як генерал-майор Вінфілд Скотт Генкок розпочав свою кампанію, яка спровокувала у відповідь рейди індіанських племен сіу та шеєнів по тамтешніх територіях. Шерідан прибув до Міссурі, щоб умиротворити рівнини. Його війська, посилені державним ополченням, не мали значної сили й були розпорошені на величезній території, тому не могли ефективно протистояти організованим вилазкам індіанців. Отже, Шерідан повернувся до стратегії, яку використовував у долині Шенандоа. Під час зимової кампанії 1868–69 років його війська нападали на зимові стоянки племен шеєнів, кайова та команчі, забирали припаси та худобу та вбивали тих, хто намагався чинити опір, загнавши решту назад у їхні резервації. Після обрання Гранта президентом США, Шерман був призначений головнокомандувачем американської армії, а Шерідан очолив військовий округ Міссурі, отримавши під свій контроль усі Великі рівнини. У цей час за його наказом було організовано тотальне знищення бізонів спеціальними командами професійних мисливців, що знищували тварин на землях індіанських резервацій. До 1874 року вони вбили понад 4 мільйони бізонів, чому Шерідан дуже радів.
За час керівництва Шерідана його Департамент вів чисельні воєнні дії проти індіанців: війну на Ред-Рівер, та Велику війну проти Сіу 1876-77 років, в ході якої в битві на Літтл-Біггорн загинув його довірений підлеглий, підполковник Джордж Армстронг Кастер. Врешті-решт індіанці повернулися до призначених резервацій, індійські набіги вщухали протягом 1870-х років і були майже закінчені на початку 1880-х років, коли Шерідан став головнокомандувачем американської армії.
За спірними свідоцтвами дослідників того часу, Шерідану нібито належить фраза: «Гарний індіанець — мертвий індіанець», якою він відповів вождю команчів Тосауді (укр. Білий ніж), коли той з повагою сказав американському генералу: «Тосауді, добрий індіанець».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJsTDBkbGJpNWZVR2hwYkdsd1gwaGxibko1WDFOb1pYSnBaR0Z1WHlVeU9ERTVNVGM1TmpBM016Z3hKVEk1TG1wd1p5OHhNakJ3ZUMxSFpXNHVYMUJvYVd4cGNGOUlaVzV5ZVY5VGFHVnlhV1JoYmw4bE1qZ3hPVEUzT1RZd056TTRNU1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Подальше життя
У 1870 році президент Грант, на прохання Шерідана, направив його спостерігати і повідомляти про франко-прусську війну. Як гість прусського короля Вільгельма I, він був присутній, коли імператор Наполеон III здався німцям, що було приємно Шерідану після його досвіду протистояння з французами в Мексиці. Пізніше він об'їздив більшу частину Європи і повернувся до США, щоб повідомити Гранту, що хоча пруссаки були «дуже хорошими відважними солдатами, які йшли в кожну битву з рішучістю перемогти, … тут у них немає нічому навчитися професійно.» Він критикував тактику застосування кінноти й порівнював це явище з тим, як намагалася контролювати його кавалерійські частини й постійно гальмував їхні дії. Разом з цим, Шерідан оцінював прусську систему керівництва як «ідеальну військову систему» і був дуже високої думки про якість німецького офіцерського корпусу. Його висловлювання щодо французів були набагато суворішими; він розкритикував французьку армію за те, що вона не використовувала численних можливостей зупинити німецький наступ, за те, що вони здійснювали переміщення повільно і незграбно, за те, що не скористалися жодною з численних гарних можливостей перерізати ворожі лінії комунікацій, які ніхто не охороняв та за хаотичність і сумбурність у прийнятті рішень та відповідно діях на полі бою.
1 листопада 1883 року Шерідан змінив генерала Вільяма Т. Шермана на посаді головнокомандувача американської армії і посідав цю посаду до своєї смерті. 1 червня 1888 року, незадовго до смерті, він був підвищений до звання генерала армії (те саме звання, яке раніше заслужили Грант і Шерман, що еквівалентно п'ятизірковому генералу О-11 в сучасній армії США).
У 1888 році Шерідан переніс серію серцевих нападів. Хоча худий в юності, до 57 років він, при своєму невеликому зрості набрав вагу майже 100 кілограмів. 5 серпня 1888 року Філіп Шерман помер від серцевої недостатності на своєї дачі в анклаві Нонкітт у Дартмауті, штат Массачусетс.
Пам'ять
На честь генерала армії Філіпа Шерідана названий легкий танк M551 «Шерідан».
У Національному парку Єллоустоун є гора .
Його ім'я носять: округи — округ Шерідан, Північна Дакота; округ Шерідан, штат Небраска; округ Шерідан, штат Монтана; округ Шерідан, Вайомінг; і округ Шерідан, штат Канзас, а також міста Шерідан, штат Колорадо; Шерідан, штат Монтана (в окрузі Медісон); Шерідан, Вайомінг; Шерідан, Арканзас; Шерідан, Орегон; Шерідан, штат Індіана та Шерідан, штат Іллінойс (графство Ла-Салл).
Див. також
Примітки
- Виноски
- Джерела
- Eicher, p. 482.
- Eicher, pp. 482–83.
- Wittenberg, pp. 4–5; Morris, pp. 41–59; Hess, p. 276.
- . Архів оригіналу за 30 липня 2019. Процитовано 17 травня 2020.
- Morris, p. 76.
- Noe, pp. 144–59.
- Morris, pp. 104—111, 116.
- Cozzens, pp. 376–90, 466–67; Wittenberg, p. 11; Morris, pp. 127–36.
- Morris, pp. 153, 155.
- Wittenberg, p. 75.
- Wittenberg, pp. 75–79, 82; Morris, pp. 210–21; Eicher, p. 483; Official Records, Vol. XLIII, Part 2, p. 423.
- Morris, pp. 196—209.
- Morris, pp. 222–37.
- Wittenberg, p. 153.
- Morris, pp. 254–58.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Філіп Шерідан |
- Philip Sheridan(англ.)
- Philip Sheridan(англ.)
- Philip H. Sheridan(англ.)
- Philip Henry Sheridan(англ.)
- Philip Henry Sheridan (1831—1888)(англ.)
- Facts, information and articles about Philip Sheridan(англ.)
Література
- Eicher, John H., and David J. Eicher. Civil War High Commands. Stanford, CA: Stanford University Press, 2001. .
- Hutton, Paul Andrew. Phil Sheridan and His Army. Lincoln: University of Nebraska Press, 1985. .
- Morris, Roy, Jr. Sheridan: The Life and Wars of General Phil Sheridan. New York: Crown Publishing, 1992. .
- O'Connor, Richard. Sheridan. New York: Bobbs-Merrill Co., 1953. .
- Sheridan, Philip H. Personal Memoirs of P. H. Sheridan. 2 vols. New York: Charles L. Webster & Co., 1888. .
- Wheelan, Joseph. Terrible Swift Sword: The Life of General Philip H. Sheridan. New York: Da Capo Press, 2012. .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Sheridan Filip Genri Sheridan angl Philip Henry Sheridan 6 bereznya 1831 Olbani Nyu Jork 5 serpnya 1888 Bristol Massachusets amerikanskij voyenachalnik general armiyi Uchasnik Amerikanskoyi gromadyanskoyi vijni ta vijn SShA proti indianciv Filip Sheridan Philip SheridanPrizvisko Malenkij Fil angl Little Phil Fil sho b yetsya angl Fightin Phil Narodzhennya6 bereznya 1831 1831 03 06 Olbani Nyu JorkSmert5 serpnya 1888 1888 08 05 57 rokiv Bristol MassachusetsPohovannyaArlingtonskij nacionalnij cvintarKrayina Spolucheni Shtati AmerikiPrinalezhnistArmiya SoyuzuRid vijskpihota kinnotaOsvitaVijskova akademiya SShARoki sluzhbi1848 1888PartiyaRespublikanska partiya SShAZvannyaGeneral armiyiKomanduvannyaGolovnokomanduvach armiyi SShAVijni bitviGromadyanska vijna v SShA en en en en en en en en Chattanugska kampaniya en en en en en en Indianski vijni Vijna na Red River Vijna za Chorni PagorbiAvtograf Filip Sheridan u VikishovishiBiografiyaVijskova kar yera 1 lipnya 1848 kadet 1 lipnya 1853 drugij lejtenant timchasove zvannya 22 listopada 1854 drugij lejtenant 1 bereznya 1861 pershij lejtenant 14 travnya 1861 kapitan 25 travnya 1862 polkovnik 1 lipnya 1862 brigadnij general 31 grudnya 1862 general major 20 veresnya 1864 brigadnij general 8 listopada 1864 general major 4 bereznya 1869 general lejtenant 1 chervnya 1888 general armiyi Drugij lejtenant timchasove zvannya Filip Sheridan 1 j pihotnij polk Filip Genri Sheridan narodivsya 6 bereznya 1831 roku v Olbani shtat Nyu Jork i buv tretim z shesti ditej irlandskih katolickih immigrantiv Ioana ta Meri Mena Sheridaniv Viris u Somerseti shtat Ogajo Povnozrilij vin dosyag zrostu lishe 165 sm sho stalo za privid do otrimannya prizviska Malenkij Fil U 1848 roci Filip postupiv na navchannya do Vijskovoyi akademiyi SShA u Vest Pojnti yaku u 1853 roci zakinchiv 34 m u svoyemu klasi z 52 kadetiv Kavalerijskij general Filip Sheridan Gromadyanska vijna v SShA Po vipusku Sheridan otrimav vijskove zvannya drugogo lejtenanta i buv priznachenij do 1 go amerikanskogo pihotnogo polku u Fort Dunkan shtat Tehas potim u 4 j pihotnij polk u Fort Reding Kaliforniya Perevazhnu bilshist svoyeyi sluzhbi u skladi 4 go polku molodij oficer prohodiv na Tihookeanskomu pivnichnomu zahodi zaluchavsya do provedennya topografichnogo rozvidki dolini Villamet u 1855 roci pid chas yakoyi vin stav uchasnikom ta U cih bojovih pohodah vin nabuv dosvidu u komanduvanni nevelikimi pidrozdilami pri provedenni rejdovih dij ta sutichok z indiancyami 28 bereznya 1857 roku buv poranenij u boyu na teritoriyi Oregon U berezni 1861 roku Sheridanu prisvoyene zvannya pershogo lejtenanta bezposeredno pered Gromadyanskoyu vijnoyu u travni vin stav kapitanom odrazu pislya bitvi za fort Samter Gromadyanska vijna v SShA Zahidnij TVD Voseni 1861 roku Sheridan otrimav nakaz na perevedennya do 13 go pihotnogo polku amerikanskoyi armiyi u Dzhefferson Barraks poblizu Sent Luyisa shtat Missuri Netrivalij termin Sheridan sluzhiv u shtabi generala Genri Galleka a v grudni buv priznachenij golovnim komisarom armiyi Pivdenno Zahidnogo Missuri ale perekonav nachalnika departamentu generala Galleka takozh dati jomu posadu general kvartirmejstera U sichni 1862 roku Filip Sheridan sluzhiv u pidporyadkuvanni general majora z yakim brav uchast u en Nezabarom vin viyaviv sho oficeri zajmayutsya mahinaciyami Voni krali konej u civilnogo naselennya i vimagali vid Sheridana oplati Toj vidmovivsya platiti za vikradene majno j konfiskuvav konej za vikoristannya armiyeyu Kertisa Koli Kertis nakazav jomu zaplatiti oficeram Sheridan zuhvalo vidpoviv Zhodna vlada ne mozhe primusiti mene do grabezhiv abo kradizhki Kertis zaareshtuvav Sheridana za nevikonannya nakazu ale cherez vtruchannya Galleka bud yake oficijne provadzhennya proti Sheridana bulo pripineno Sheridan povernuvsya do shtabu Galleka suprovodzhuvav armiyu pri en i sluzhiv pomichnikom inzhenera topografichnogo departamentu de poznajomivsya z brigadnim generalom Vilyamom T Shermanom yakij zaproponuvav jomu ocholiti pihotnij polk z Ogajo Ce priznachennya ne vidbulosya ale vzhe 27 travnya 1862 roku ne v ostannyu chergu cherez dopomogu svoyih druziv zokrema majbutnogo vijskovogo ministra Sheridan buv priznachenij komandirom 2 go Michiganskogo dobrovolchogo kavalerijskogo polku popri tomu sho vin ne mav niyakogo dosvidu sluzhbi v kinnoti Cherez misyac Sheridan vpershe komanduvav svoyimi vijskami v boyu ocholivshi neveliku brigadu do skladu yakoyi vhodiv jogo polk 1 lipnya 1862 roku v en shtat Missisipi jogo sili strimuvali ataku kilkoh kavalerijskih polkiv Konfederaciyi brigadnogo generala ta zdijsnivshi glibokij obhidnij manevr silami dvoh kavalerijskih polkiv udariv u til ta flang konfederativ primusivshi yih vidmovitisya vid podalshih aktivnih dij ta vidstupiti Jogo diyi nastilki vrazili komandiriv diviziyi vklyuchayuchi brigadnogo generala sho voni rekomenduvali prisvoyiti Sheridanu zvannya brigadnogo generala Same pislya boyu bilya Bunvilla odin z tovarishiv po sluzhbi podaruvav Sheridanu konya yakogo vin nazvav Rienci na yakomu oficer yizdiv protyagom usiyeyi vijni Nezabarom Sheridan ocholiv 11 tu diviziyu III korpusu general majora 8 zhovtnya 1862 roku vin komanduvav svoyeyu diviziyeyu u Hocha kinnota ne zmogla utrimati pid tiskom Pivdenciv vazhlivi visoti sho mali micno utrimuvati pidrozdili odniyeyi z brigad diviziyi Sheridana vtim pidkriplennya komandira diviziyi vidbili ataku konfederativnoyi armiyi Komandir general major nakazav Sheridanu atakoyu vibiti voroga iz vtrachenih pozicij ta vidnoviti polozhennya po vihidnomu rubezhu yakij zajmala brigadi MakKuka Natisk ta agresivnist ataki Sheridana perekonala konfederativ general majora sho voni povinni zalishatisya v oboroni j ne sprobuvati nastupati dali Piznishe togo zh dnya vijska 11 yi diviziyi vidbili neznachni ataki armiyi Konfederaciyi odnak formuvannya Sheridana ne brali uchasti u najzhorstkishih boyah dnya sho stalisya na livomu flanzi Soyuzu pid chas bitvi 31 grudnya 1862 roku v pershij den en Sheridan peredbachiv napryamok golovnogo udaru sil Konfederaciyi i rozmistiv svij pidrozdil na poziciyah pidgotuvavshi jogo do vidbittya vorozhogo nastupu Jogo diviziya strimuvala ataku konfederativ na svoyemu fronti poki yih boyepripasi ne zakinchilisya i voni buli zmusheni vidstupiti Muzhnye vikonannya diviziyeyu Sheridana zavdannya zigralo virishalnu rol u tomu shob dati armiyi Soyuzu chas zakripitisya ta stvoriti potuzhnu sistemu oboroni 10 kvitnya 1863 roku Sheridana za jogo bojovi zaslugi ta vmile kerivnictvo vijskami pidvishili do general majora Za pivroku vin projshov po sluzhbovih shablyah vid kapitana do general majora Ogovtavshis pislya krivavoyi bitvi na richci Stounz soyuzna armiya Kamberlendu pochala pidgotovku do litnogo nastupu proti konfederativnoyi generala Brekstona Bregga 11 ta diviziya Sheridana vidminno proyavila sebe diyuchi proti Bregga v bliskuchij Tallagomskij kampaniyi Rouzkransa i stala golovnim formuvannyam armiyi Soyuzu yake pershim vstupilo v misto Tallagoma 20 veresnya 1863 roku na tretij den zavershalnoyi ta virishalnoyi u velikij Chikamozkij kampaniyi Rouzkrans peremistiv diviziyu Sheridana sho perebuvala pershi dva dni bitvi u rezervi za perednyu liniyu vijsk Soyuzu na pravij flang u drugij eshelon na jmovirnomu napryamku golovnogo udaru Pivdenciv koli Bregg rozpochav ataku v promizhok po liniyi Soyuzu Diviziya Sheridana zakripilasya na viznachnij poziciyi na pagorbi Litle v gotovnosti vidbivati napad konfederativnogo korpusu general lejtenanta ale yihni poziciyi buli zmeteni soldatami Soyuzu sho vidstupali V rezultati konfederati peresliduyuchi protivnika faktichno na plechah zbili 11 tu diviziyu iz zajmanih rubezhiv chiyi pidrozdili v bezladi vidstupili z polya boyu Komdiv nasilu zibrav stilki lyudej skilki mig i pochav vidhid do Chattanugi zgurtuvavshi vijska po dorozi Ale diznavshis sho XIV korpus general majora Dzhordzha G Tomasa vperto prodovzhuye trimati poziciyi na pagorbi Snodgras Sheridan nakazav diviziyi povernutis do polya bitvi odnak yak stverdzhuyut deyaki istoriki komandiri pidrozdiliv obhidnimi shlyahami uhilisya vid povernennya j ne brali uchasti v boyah Jogo povernennya na pole bitvi zabezpechilo te sho vin ne podiliv doli yakij kinuvshi armiyu naprizvolyashe verhi vtik do Chattanugi za sho nezabarom buv vidstoronenij vid komanduvannya armiyeyu Overlendska kampaniya Neshodavno priznachenij golovnokomanduvachem armiyi Soyuzu general Uliss Grant viklikav Sheridana do dlya komanduvannya Grantu yakij do cogo ne znav osobisto Sheridana rekomendaciyu nadav Genri Gallek sho buv duzhe visokoyi dumki pro liderski yakosti ta talanovitist molodogo generala kavalerista Vzhe pislya vijni u svoyih spogadah Grant stverdzhuvav sho Sheridan ce buv toj samij cholovik yakogo vin shukav na cyu posadu 5 kvitnya 1864 roku Sheridan pribuv do shtabu armiyi Potomaka naperedodni strategichnogo nastupu Granta v Overlendskij kampaniyi Na pochatkovij stadiyi u pershih bitvah kampaniyi kerivnictvo kavaleriyeyu Sheridana zdijsnyuvav bezposeredno komanduvach armiyi general major vihovanec staroyi shkoli yakij bachiv tradicijnu rol kinnoti na jogo dumku yak dopomizhnogo rodu vijsk i zastosovuvav yiyi vidpovidno dlya vedennya rozvidki diyi u prikritti flangiv zabezpechennya ohoroni na marshi j tilu sho Sheridan kategorichno ne sprijmav U travni 1864 roku u velikij z konfederativnoyu armiyeyu Roberta Li pid chas gusta lisista miscevist zavazhala bud yakomu manevru kinnoti ta nivelyuvala znachnu udarnu rol ta manevrenist kavaleriyi Koli armiya Pivnochi ohopila pravij flang bojovogo poryadku sil Konfederaciyi prosuvayuchis u napryamku vershniki Sheridana ne zmogli zabezpechiti rozchishennya shlyahiv prorivu dlya pihoti z lisovoyi pustoshi do viznachenih ob yektiv ataki v rezultati chogo konfederati zmogli zahopiti klyuchovi perehrestya dorig do togo yak tudi pidijshla pihota Soyuznoyi armiyi sho znachnoyu miroyu vplinulo na pidsumki bitvi Diyi Sheridana v Overlendskij kampaniyi Rejd kavaleriyi Sheridana na Richmond 9 14 travnya 1864 Rejd Sheridana na stanciyu Trevilyan 7 10 chervnya 1864 Povernennya Sheridana pislya rejdu na stanciyu Trevilyan 14 28 chervnya 1864 Sheridan verhi pid chas boyiv Hromolitografiya buv vkraj nezadovolenij povedinkoyu ta stilem kerivnictva pidleglogo a takozh tim sho vin ne vikonuvav svoyih obov yazkiv zi sposterezhennya ta rozvidki yak komanduvach armiyi jomu nakazuvav Z 9 po 24 travnya vin vidpraviv kavaleriyi Sheridana v rejd u bik Richmonda pryamo kinuvshi viklik konfederativnij kinnoti Rejd viyavivsya mensh uspishnim nizh spodivavsya Mid hocha 11 travnya pri provedenni rejdu buv smertelno poranenij komanduvacha konfederativnoyi kinnoti general major Dzheb Styuart u ta 12 travnya u boyu z generalom rejd ne stvoriv serjoznoyi zagrozi Richmondu vtim Grant zalishivsya bez sil kavalerijskoyi rozvidki u en ta en 28 travnya pislya povernennya do golovnih sil armiyi Potomaka kinnota Sheridana vela zatyazhni zmagannya v hodi yakogo Pivnich zaznala vazhkih vtrat a konfederativna kavaleriya vikrila dispoziciyu sil protivnika Konfederati zahopili kritichne perehrestya sho z 1 po 12 chervnya sprichinilo Potim Grant nakazav Sheridanu zdijsniti rejd na pivnichnij zahid shob prorvati Centralnu zaliznicyu Virdzhiniyi ta z yednatis iz armiyeyu dolini Shenandoa general majora 11 12 chervnya konfederativna kinnota pid komanduvannyam generala perehopila kavalerijskij korpus Sheridana ta en stalasya najbilsha kavalerijska bitva u vijni Ne zdobuvshi viznachenih cilej rejdu ta zaznavshi velikih zhertv kavaleriya Pivnochi vidstupila z polya boyu povernuvshis marshem ale 24 chervnya ce formuvannya narazilosya na she odin kavalerijskij zagin konfederativ bilya cerkvi Svyatoyi Mariyi rezultatom zitknennya stav en de lyudi Sheridana zaznali znachnih zhertv Armiya Shenandoa Protyagom usiyeyi vijni Konfederaciya vidpravlyala armiyi z Virdzhiniyi cherez dolinu Shenandoa shob vtorgnutis u Merilend i Pensilvaniyu i pogrozhuvati Vashingtonu Koli general lejtenant virishiv zdijsniti proriv i spodivayuchis u takij sposib primusiti Granta vidvesti svoyi sili vid napav na soyuzni sili poblizu Vashingtona i organizuvav rejdi na kilka mist Pensilvaniyi U svoyu chergu Grant reaguyuchi na politichnij perepoloh viklikanij vtorgnennyam organizuvav Serednij vijskovij okrug polovi vijska yakogo buli vidomi yak armiya Shenandoa 7 serpnya 1864 roku Sheridan u Garpers Ferri prijnyav na sebe komanduvannya j vijskami i reshtoyu sil oboroni viznachenogo regionu Jogo nelegkoyu misiyeyu bulo ne lishe rozgromiti armiyu Erli ta zakriti pivnichnij shlyah vtorgnennya a j pozbaviti pivdenciv mozhlivosti vikoristovuvati dolinu Shenandoa yak produktivnij silskogospodarskij region yakij goduye Konfederaciyu 19 veresnya Sheridan peremig nabagato menshu armiyu Erli v en i 22 veresnya rozbiv konfederativ u Z cogo momentu Sheridan rozpochav rejdovu operaciyu vglib teritoriyi Pivdnya yaka mala harakter karalnoyi j povsyudi jogo kavaleristi vikoristovuvali taktiku spalenoyi zemli znishuyuchi abo zahoplyuyuchi hudobu ta proviant a takozh spalyuyuchi budinki mayetki mlini fabriki ta zaliznici Pidlegli Sheridana vikonuvali svoyu robotu nevpinno ta retelno peretvorivshi ponad 400 kvadratnih mil teritoriyi voroga na nepridatni dlya zhittya Cej rejd iz taktikoyu spalenih zemel pereduvav nastupnij operaciyi Pivnochi marshu Shermana do morya cherez Dzhordzhiyu koli soyuzni vijska pid komanduvannyam generala Shermana pidrivali bazovu osnovu dlya armiyi Konfederativnih Shtativ z yakoyi vona vistupala v pohid na pivnich ta povertayuchi nazad tamteshnomu naselennya yake pidtrimuvalo KShA usi zhahlivi naslidki vijni Z ciyeyi prichini bagato hto dosi vvazhaye Sheridana i Shermana vijskovimi zlochincyami Kavalerijska ataka Sheridana na armiyu v en 19 zhovtnya 1864 19 zhovtnya navdivovizhu dlya Sheridana yakij vvazhav sho vzhe rozbitij i faktichno vivedenij z bitvi i rozglyadav mozhlivist vidvesti svoyu armiyu shob znovu priyednatisya do Granta v Piterburzi konfederativne vijsko Erli pislya otrimannya pidkriplennya raptovo atakuvalo suprotivnika en nepodalik Strasburga Sheridan buv vidsutnij u svoyij armiyi perebuvayuchi v desyati milyah u Vinchesteri koli protivnik rozpochav vdalo organizovanu zuhvalu ataku Pochuvshi daleki zvuki artilerijskoyi kanonadi vin rishuche pomchav do svoyih vijsk Blizko 10 30 ranku vin distavsya polya boyu i pochav zgurtovuvati svoyih lyudej sho vzhe vidhodili pid tiskom protivnika Na shastya dlya Sheridana konfederativni soldati buli zanadto zajnyati shob pomititi jogo manevr voni buli golodni ta visnazheni ta buli zajnyati grabezhem soyuznih taboriv Nashvidkuruch organizuvavshi svoyi formuvannya Sheridan proviv kontrataku v yakij priviv voroga u vtechu Erli bulo zavdano najznachnishoyi porazki sho zrobilo jogo armiyu majzhe nezdatnoyu do podalshih nastupalnih dij Sheridan otrimav osobistij podyachnij list vid Avraama Linkolna ta 8 listopada 1864 roku pidvishennya u zvanni do general majora regulyarnoyi armiyi sho zrobilo jogo chetvertim generalom v armiyi Soyuzu pislya Granta Shermana ta Nastupni kilka misyaciv Sheridan proviv u neznachnih za rozmahom sutichkah ta boyah proti partizan Pivdnya Nezvazhayuchi na te sho Grant prodovzhuvav napolyagati na tomu shob Sheridan ruhavsya na pivden i perervati Centralnu zaliznicyu Virdzhiniyi yakoyu zdijsnyuvalosya postachannya Pitersbergu Sheridan ne pogodzhuvavsya U listopadi do golovnih sil armiyi Shenandoa z pohodu povernuvsya VI korpus 27 lyutogo 1865 roku vijska Sheridana nasampered kavaleriya ta artileriya nareshti viyihali zi svoyih zimovih kvartir i virushili na shid Appomattokska kampaniya Zvazhayuchi na te sho nakaz Granta buv dovoli rozplivchastim i nechitkim znishiti centralnu zaliznicyu Virdzhiniyi ta kanal richki Dzhejms zahopiti Linchburg yaksho ce mozhlivo a potim priyednatisya do sil Vilyama Shermana v Pivnichnij Karolini abo povernutisya do Vinchestera Sheridan roztlumachiv cej nakaz dovoli povilno i zamist togo shob virushiti do Pivnichnoyi Karolini vin virushiv na z yednannya z armiyeyu Potomaka v Pitersberzi 2 bereznya 1865 roku na marshi do Pitersberga v vin ostatochno rozgromiv reshtki armiyi Erli ta zahopiv u polon 1500 jogo soldativ utrativshi lishe dev yatoh svoyih 1 kvitnya jogo vershniki pererizali liniyi pidtrimki generala Li i v bitvi sho rozgornulasya Sheridan rozgromiv vijska zmusivshi v takij sposib Li vidstupiti vid Agresivnist napoleglivist ta dobre organizovanij Sheridanom nastup u 6 kvitnya faktichno pririk dolyu yakij vtrativ ponad 20 svoyih lyudej tilki polonenimi 7 kvitnya Prezident Linkoln nadislav Grantu telegramu General Sheridan kazhe Yaksho she trohi natisnuti ya dumayu sho Li zdastsya Nehaj ce stanetsya 9 kvitnya 1865 roku v primishenni Appomattokskogo sudu Sheridan zablokuvav mozhlivu vtechu Li zmusivshi piznishe togo zh dnya armiyu Pivnichnoyi Virdzhiniyi kapitulyuvati U ci ostanni dni Gromadyanskoyi vijni Grant pidsumuvav rol Filipa Sheridana Ya viryu sho general Sheridan ne maye zhodnogo voyenachalnika ni sered zhivih ni sered mertvih yakij bi perevershuvav jogo j mozhlivo navit jomu rivnogo Rekonstrukciya Pivdnya Dokladnishe Rekonstrukciya Pivdnya Pislya kapitulyaciyi generala Li a takozh vijsk generala Dzhozefa E Dzhonstona v Pivnichnij Karolini yedinoyu znachnoyu siloyu Konfederativnih shtativ sho zalishilasya bula armiya pid komanduvannyam generala v Tehasi 17 travnya 1865 roku Grant priznachiv Sheridana komanduvachem Vijskovim okrugom Pivdennogo Zahodu z nakazom peremogti Smita ta nevidkladno povernuti Tehas i Luyizianu pid kontrol Soyuzu Odnak Smit zdavsya u Galvestoni she do togo yak Sheridan dijshov do Novogo Orleana Paralelno Grant buv sturbovanij situaciyeyu v susidnij Meksici de 40 000 francuzkih soldativ pidtrimuvali marionetkovij rezhim avstrijskogo ercgercoga Maksimiliana Sheridan zibrav 50 000 cholovikiv u tri korpusi shvidko okupuvav priberezhni mista Tehasu postupovo zakripivsya u vnutrishnij chastini shtatu ta organizuvav regulyarne patrulyuvannya kordonu Meksiki ta SShA Vijskova prisutnist politichnij tisk z boku SShA ta zrostayuchij opir Benito Huaresa primusili francuziv vidmovitisya vid svoyih pretenzij do Meksiki Napoleon III ogolosiv poetapnij vivid francuzkih vijsk yakij 12 bereznya 1867 roku zavershivsya U berezni 1867 roku koli na Pivdni rozpochalasya Rekonstrukciya Sheridan buv priznachenij vijskovim gubernatorom 5 go vijskovogo okrugu Tehas i Luyiziana Vin suvoro obmezhiv reyestraciyu viborciv z chisla kolishnih konfederativ i postanoviv sho tilki zareyestrovani viborci vklyuchayuchi negriv mozhut sluzhiti prisyazhnimi Krim togo rozsliduvannya smertelno nebezpechnogo koli bili rasisti vbili 34 negri stosuvalosya chislennih miscevih chinovnikiv Sheridan zvilniv z posadi mera Novogo Orleana generalnogo prokurora Luyiziani ta okruzhnogo suddyu Piznishe vin usunuv zvinuvativshi jogo yak politichnogo brehuna ta nechesnu lyudinu Vin takozh zvilniv gubernatora shtatu Tehas kolishnogo konfederata za te sho vin pereshkodzhav rekonstrukciyi derzhavi zaminivshi jogo respublikancem yakij prograv na poperednih viborah Trokmortonu Pid chas poki Sheridan perebuvav na sluzhbu na Zahodi vin dvichi vidryadzhavsya do Luyiziani shob rozibratisya z problemami yaki galmuvali proces Rekonstrukciyi Pivdnya U sichni 1875 roku federalni vijska vtrutilisya v Legislaturu shtatu Luyiziani pislya sprob demokrativ zahopiti kontrol nad spirnimi posadami Sheridan pidtrimav gubernatora respublikanciv peremozhcya derzhavnih viboriv 1872 roku i zayaviv sho demokratichni oponenti respublikanskogo pravlinnya yaki zastosovuvali nasilstvo dlya nivelyuvannya zakonnih rezultativ viboriv buli banditami yakih povinnij rozglyanuti vijskovij tribunal U 1876 roci Sheridan takozh buv vidpravlenij do Novogo Orleana shob komanduvati vijskami yaki zabezpechuvali mir na nespokijnih teritoriyah pislya spirnih prezidentskih viboriv 1876 roku Indianski vijni U serpni 1867 roku Grant priznachiv Sheridana kerivnikom Departament Missuri administrativnoyi teritoriyi plosheyu ponad 1 000 000 km yaka ohoplyuvala vsi zemli mizh richkoyu Missisipi ta Skelyastimi gorami Situaciya v comu regioni Velikih rivnin rizko zagostrilasya pislya togo yak general major Vinfild Skott Genkok rozpochav svoyu kampaniyu yaka sprovokuvala u vidpovid rejdi indianskih plemen siu ta sheyeniv po tamteshnih teritoriyah Sheridan pribuv do Missuri shob umirotvoriti rivnini Jogo vijska posileni derzhavnim opolchennyam ne mali znachnoyi sili j buli rozporosheni na velicheznij teritoriyi tomu ne mogli efektivno protistoyati organizovanim vilazkam indianciv Otzhe Sheridan povernuvsya do strategiyi yaku vikoristovuvav u dolini Shenandoa Pid chas zimovoyi kampaniyi 1868 69 rokiv jogo vijska napadali na zimovi stoyanki plemen sheyeniv kajova ta komanchi zabirali pripasi ta hudobu ta vbivali tih hto namagavsya chiniti opir zagnavshi reshtu nazad u yihni rezervaciyi Pislya obrannya Granta prezidentom SShA Sherman buv priznachenij golovnokomanduvachem amerikanskoyi armiyi a Sheridan ocholiv vijskovij okrug Missuri otrimavshi pid svij kontrol usi Veliki rivnini U cej chas za jogo nakazom bulo organizovano totalne znishennya bizoniv specialnimi komandami profesijnih mislivciv sho znishuvali tvarin na zemlyah indianskih rezervacij Do 1874 roku voni vbili ponad 4 miljoni bizoniv chomu Sheridan duzhe radiv Za chas kerivnictva Sheridana jogo Departament viv chiselni voyenni diyi proti indianciv vijnu na Red River ta Veliku vijnu proti Siu 1876 77 rokiv v hodi yakoyi v bitvi na Littl Biggorn zaginuv jogo dovirenij pidleglij pidpolkovnik Dzhordzh Armstrong Kaster Vreshti resht indianci povernulisya do priznachenih rezervacij indijski nabigi vshuhali protyagom 1870 h rokiv i buli majzhe zakincheni na pochatku 1880 h rokiv koli Sheridan stav golovnokomanduvachem amerikanskoyi armiyi Za spirnimi svidoctvami doslidnikiv togo chasu Sheridanu nibito nalezhit fraza Garnij indianec mertvij indianec yakoyu vin vidpoviv vozhdyu komanchiv Tosaudi ukr Bilij nizh koli toj z povagoyu skazav amerikanskomu generalu Tosaudi dobrij indianec Pam yatna stela na mogili Filipa Sheridana na Arlingtonskomu nacionalnomu cvintariPodalshe zhittya U 1870 roci prezident Grant na prohannya Sheridana napraviv jogo sposterigati i povidomlyati pro franko prussku vijnu Yak gist prusskogo korolya Vilgelma I vin buv prisutnij koli imperator Napoleon III zdavsya nimcyam sho bulo priyemno Sheridanu pislya jogo dosvidu protistoyannya z francuzami v Meksici Piznishe vin ob yizdiv bilshu chastinu Yevropi i povernuvsya do SShA shob povidomiti Grantu sho hocha prussaki buli duzhe horoshimi vidvazhnimi soldatami yaki jshli v kozhnu bitvu z rishuchistyu peremogti tut u nih nemaye nichomu navchitisya profesijno Vin kritikuvav taktiku zastosuvannya kinnoti j porivnyuvav ce yavishe z tim yak namagalasya kontrolyuvati jogo kavalerijski chastini j postijno galmuvav yihni diyi Razom z cim Sheridan ocinyuvav prussku sistemu kerivnictva yak idealnu vijskovu sistemu i buv duzhe visokoyi dumki pro yakist nimeckogo oficerskogo korpusu Jogo vislovlyuvannya shodo francuziv buli nabagato suvorishimi vin rozkritikuvav francuzku armiyu za te sho vona ne vikoristovuvala chislennih mozhlivostej zupiniti nimeckij nastup za te sho voni zdijsnyuvali peremishennya povilno i nezgrabno za te sho ne skoristalisya zhodnoyu z chislennih garnih mozhlivostej pererizati vorozhi liniyi komunikacij yaki nihto ne ohoronyav ta za haotichnist i sumburnist u prijnyatti rishen ta vidpovidno diyah na poli boyu 1 listopada 1883 roku Sheridan zminiv generala Vilyama T Shermana na posadi golovnokomanduvacha amerikanskoyi armiyi i posidav cyu posadu do svoyeyi smerti 1 chervnya 1888 roku nezadovgo do smerti vin buv pidvishenij do zvannya generala armiyi te same zvannya yake ranishe zasluzhili Grant i Sherman sho ekvivalentno p yatizirkovomu generalu O 11 v suchasnij armiyi SShA U 1888 roci Sheridan perenis seriyu sercevih napadiv Hocha hudij v yunosti do 57 rokiv vin pri svoyemu nevelikomu zrosti nabrav vagu majzhe 100 kilogramiv 5 serpnya 1888 roku Filip Sherman pomer vid sercevoyi nedostatnosti na svoyeyi dachi v anklavi Nonkitt u Dartmauti shtat Massachusets Pam yat Na chest generala armiyi Filipa Sheridana nazvanij legkij tank M551 Sheridan U Nacionalnomu parku Yelloustoun ye gora Jogo im ya nosyat okrugi okrug Sheridan Pivnichna Dakota okrug Sheridan shtat Nebraska okrug Sheridan shtat Montana okrug Sheridan Vajoming i okrug Sheridan shtat Kanzas a takozh mista Sheridan shtat Kolorado Sheridan shtat Montana v okruzi Medison Sheridan Vajoming Sheridan Arkanzas Sheridan Oregon Sheridan shtat Indiana ta Sheridan shtat Illinojs grafstvo La Sall Div takozhSpisok vishogo generalitetu zbrojnih sil SShA za zvannyami Devid Farragut Vinfild Skott Nelson Majlz Zakari TejlorPrimitkiVinoski DzherelaEicher p 482 Eicher pp 482 83 Wittenberg pp 4 5 Morris pp 41 59 Hess p 276 Arhiv originalu za 30 lipnya 2019 Procitovano 17 travnya 2020 Morris p 76 Noe pp 144 59 Morris pp 104 111 116 Cozzens pp 376 90 466 67 Wittenberg p 11 Morris pp 127 36 Morris pp 153 155 Wittenberg p 75 Wittenberg pp 75 79 82 Morris pp 210 21 Eicher p 483 Official Records Vol XLIII Part 2 p 423 Morris pp 196 209 Morris pp 222 37 Wittenberg p 153 Morris pp 254 58 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Filip SheridanPhilip Sheridan angl Philip Sheridan angl Philip H Sheridan angl Philip Henry Sheridan angl Philip Henry Sheridan 1831 1888 angl Facts information and articles about Philip Sheridan angl LiteraturaEicher John H and David J Eicher Civil War High Commands Stanford CA Stanford University Press 2001 ISBN 0 8047 3641 3 Hutton Paul Andrew Phil Sheridan and His Army Lincoln University of Nebraska Press 1985 ISBN 0 8032 7227 8 Morris Roy Jr Sheridan The Life and Wars of General Phil Sheridan New York Crown Publishing 1992 ISBN 0 517 58070 5 O Connor Richard Sheridan New York Bobbs Merrill Co 1953 ISBN 0 8317 2440 4 Sheridan Philip H Personal Memoirs of P H Sheridan 2 vols New York Charles L Webster amp Co 1888 ISBN 1 58218 185 3 Wheelan Joseph Terrible Swift Sword The Life of General Philip H Sheridan New York Da Capo Press 2012 ISBN 978 0 306 82027 4 Komanduvannya vijskovimi formuvannyami ustanovami SShAPoperednik general armiyi Vilyam Sherman Golovnokomanduvach armiyi SShA 1 listopada 1883 5 serpnya 1888 Nastupnik general lejtenant Dzhon Makallister Skofild