Александрі́йський маяк або Фаро́ський маяк — одне з Семи чудес стародавнього світу, яке знаходилося на острові Фарос (тепер мис у межах міста Александрія в Єгипті). Завдяки своїй висоті й системі вогнів, маяк гарантував морякам безпечне плавання у Велику гавань Александрії. Упродовж усього існування маяк був третьою найвищою спорудою на Землі (після пірамід Хеопса та Хафри). Використовувався як за античності, так і за часів мусульманського панування. Внаслідок низки землетрусів маяк поступово руйнувався і після 1303—1323 років остаточно перестав функціонувати. У XV ст. на місці маяка збудували фортецю Кайтбея.
Александрійський маяк | |
---|---|
![]() Комп'ютерна реконструкція маяка | |
31°12′51″ пн. ш. 29°53′06″ сх. д. / 31.21416700002777844° пн. ш. 29.885000000027780231° сх. д.Координати: 31°12′51″ пн. ш. 29°53′06″ сх. д. / 31.21416700002777844° пн. ш. 29.885000000027780231° сх. д. | |
Тип споруди | d d і сім чудес світу[d] |
Розташування | Стародавній Єгипет, Александрія |
Архітектор | Сострат Книдський |
Засновник | Птолемей I Сотер |
Початок будівництва | 279 до н. е. |
Кінець будівництва | приблизно 280-ті роки до н. е. |
Зруйновано | 1303/1323 |
Висота | 137 м |
Стиль | d |
Епонім | Фарос |
![]() ![]() Александрійський маяк (Єгипет) | |
|
Вигляд і будова
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl5TDB4cFoyaDBhRzkxYzJWZkxWOVVhR2xsY25OamFDNXdibWN2TWpJd2NIZ3RUR2xuYUhSb2IzVnpaVjh0WDFSb2FXVnljMk5vTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Александрійський маяк був найбільшим маяком з усіх, збудованих доти. Він виконував подвійну функцію: вказував кораблям шлях у гавань і попереджав про підводні камені. За сучасними оцінками, висота маяка становила від 100 до 140 м. Найдавніші античні джерела описують маяк як просто вежу, завдяки своїй висоті добре помітну здалеку. Пізніші ж писемні пам'ятки, такі як праці Плінія Старшого, зазначають про вогонь, який горів на верхівці, вказуючи шлях кораблям уночі. Стацій порівнював його світло з місяцем, а Йосип Флавій стверджував, що його було видно за 300 стадій, ще за день до прибуття корабля в гавань (тобто, за майже 70 км).
Згідно зі Страбоном, маяк був роботою архітектора Сострата з Кніда, але він, можливо, був лише фінансовим спонсором проєкту. Споруда розташовувалася на самому краю вапнякового острівця Фарос, поєднаного з материком дамбою під назвою Гептастадіон завдовжки близько 1,2 км. Маяк, як повідомляє Посейдіпп, був присвячений двом богам: Зевсу Сотеру (Завсу Рятувальнику) та Протею. Сострат же стверджував, що споруда присвячена всім богам-захисникам, над яким Зевс головує.
Більшість джерел погоджуються, що маяк був білий і поділявся на три частини: нижня — прямокутна, середня — восьмикутна (символізуючи вісім напрямків вітрів), а верхня — кругла. Географ аль-Балаві у 1165 році виконав найдетальніші заміри споруди, якою вона була на той час (середня та верхня частини в той час вже не існували), та визначив висоту нижньої частини в 77 м і оцінив середню — в 37 м, і верхню — в 10 м (до маяка було додано купол заввишки ще 7 м).
За античності споруду увінчувала статуя Зевса Сотера. Оскільки в Єгипті було мало дерева, для підтримання вогню спалювали коріння папіруса та нафту. Дим від горіння слугував додатковим вказівником кораблям. Арабські письменники часів Середньовіччя описували великі проходи всередині, якими міг проїхати навіть вершник, та пандус, який піднімався навколо нижньої частини вежі, ведучи до входу, і внутрішні сходи, які вели до верхніх поверхів. Це суперечить зображенням на монетах, де вхід до вежі знаходиться біля основи. Згідно з арабськими джерелами, світло сонця та вогню відбивало в далечінь дзеркало (ймовірно, виготовлене з полірованої бронзи). Аль-Ідрісі, географ, який відвідав Александрію в 1154 році, прокоментував фундамент Фароса, що він складений із каменів, скріплених свинцем. Китайський мандрівник XII — початку XIII ст. Чжао Жугуа оцінив висоту маяка в 200 чжанів (660 м, що очевидно є перебільшенням), він описував складну конструкцію вежі та її оборонні функції. На його думку, дзеркало на верхівці давало змогу бачити наближення ворогів. Генріх Вільгельм Йосіас Тьєрш і Бенедикт Ґотхелф Тойбнер, котрі в 1909 році висловили думку, що маяк міг слугувати величезним телескопом.
Зображення маяка карбувалося на імператорських монетах міста (від Доміціана до Коммода, 81-192 рр. н. е.), на яких чітко видно велику вузьковіконну вежу, увінчану монументальною статуєю та двома меншими фігурами бога Тритона, який дме в мушлю. Фарос також з'являвся на античних мозаїках і саркофагах, що підтверджує його широку славу.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4TDFCb1lYSmxRV3hsZUdGdVpISnBaUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VUdoaGNtVkJiR1Y0WVc1a2NtbGxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Після завоювання Єгипту в 332 році до н. е. Александр Македонський вирішив заснувати там нову столицю, яка була названа на його честь Александрією. Місце для нового міста обиралося ретельно. Замість того, щоб заснувати його в родючій дельті Нілу, було обрано район, розташований за двадцять миль на захід, щоб мул і бруд, принесені річкою, не засмічували міську гавань. Південна околиця міста закінчувалася озером Мареотіс. Після того, як був побудований канал між озером і Нілом, місто мало дві гавані: одна для руху по Нілу, інша для середземноморської морської торгівлі. Александр помер близько 323 року до н.е, і будівництво міста завершувалося Птолемеєм II. За його правління Александрія досягла багатства й процвітання.
У міру розвитку судноплавства й морської торгівлі дедалі гостріше відчувалася потреба в маяку, який серед підводних скель і мілин вказував би суднам безпечний шлях в Александрійську гавань. Тому у 290 році до н. е. на східному краї острова Фарос, який лежав у морі на відстані 7 стадій (1290 м), правитель Єгипту Птолемей I наказав побудувати величезний маяк. Творцем цього шедевру інженерного та архітектурного мистецтва вважається Сострат Кнідський. Роботи тривали трохи більше 20 років, і в підсумку Александрійський маяк став найвищою будівлею античного світу після пірамід Гізи. На будівництво пішла десята частина скарбниці, як писав Діодор Сицилійський, що становило 800 талантів срібла. Ця величезна сума дає підстави стверджувати, що Сострат, якого вказують також спонсором будівництва, спрямував власні гроші тільки на статую Зевса, а не на весь маяк.
Сострат Кнідський, згідно з переказом Лукіана, задля увіковічнення самого себе порушив указ Птолемея і на підставі маяка написав: «Сострат, син Декстифона з Кніду, присвятив богам-рятівникам заради мореплавців». Напис він прикрив шаром штукатурки, на якій вирізав ім'я Птолемея Сотера. Сострат сподівався, що в майбутньому, після його смерті, коли штукатурка обвалиться, всі знатимуть, хто насправді збудував маяк. Ця оповідь, утім, могла бути лише притчею, складеною Лукіаном, аби показати, що історію слід записувати не для сьогодення, а для майбутнього.
У 641 році мусульмани завоювали Александрію. Аль-Масуді писав, що в морі біля маяка було знайдено численні коштовності. За його переказом, місцевий халіф за намовою візантійців став шукати на верхівці вежі скарби, мимоволі знищивши дзеркало. Таким чином візантійці змусили його втратити стратегічну перевагу, яку давав маяк. Пізніші записи пояснюють втрату дзеркала землетрусом або його псуванням від поганої погоди.
Фароський маяк діяв понад 1500 років. Потужні підземні поштовхи в 796, 950, 1303 і 1323 роках н. е. частково зруйнували будівлю. Проте маяк регулярно ремонтувався та розширювався. Хоча після землетрусу 796 року він втратив середню та верхню частини, до залишків у 865 році було добудовано дерев'яний купол. Велика реконструкція відбулася близько 1161 року за династії Фатімідів. Деякі історики припускають, що вежа вплинула на арабську архітектуру мінаретів. У районі 1227 року маяк використовувався вже тільки як спостережна вежа. Дамба зникла, унеможлививши доступ до нього суходолом. Одним з останніх авторів, що писав про Фароський маяк, був Аль-Макрізі. До 1480 року маяк остаточно перестав діяти, перетворившись на руїни.
Гранітні основи вежі були повторно використані при будівництві фортеці Кайтбея у XV ст., збудованої на його місці.
У 2016-2018 роках частину прибережних вод було засипано задля розширення суходолу, й тим самим, можливо, поховано ще невідомі археологічні цікавинки.
Дослідження
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV6TDBGc1pYaE1hV2RvZEdodmRYTmxNREV1YW5Cbkx6STFNSEI0TFVGc1pYaE1hV2RvZEdodmRYTmxNREV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Перший ґрунтовний опис затонулої частини порту Александрії та підводних руїн виконав у 1916 році Гадсон Джондет. Зокрема він встановив розташування хвилерізу завдовжки понад 2,3 км, який опинився на глибині 10 м. Хвилеріз обмежував порт із півночі, лишаючи прохід завширшки 60-80 м. Його почин продовжили Реймонд Вейлл того ж року та Леопольд Галлідей Савіль у 1940 році.
Команда виконала в 1968 році підводні дослідження, спонсоровані ЮНЕСКО, та підтвердила, що частина затонулих конструкції Александрійського порту є залишками маяка. Дослідження не продовжувалося через оголошення акваторії військовою зоною.
У 1994 році під водою команда Жана-Іва Емперера виявила залишки маяка в східній частині гавані. А також гранітні блоки, 30 сфінксів і 5 обелісків часів Рамзеса II й дві монументальні фігури Птолемея I та його дружини Береніки, які могли стояти колись на вежі та в її околицях. Деякі з цих знахідок було піднято з моря та передано в Александрійський музей. У 1992 році з протилежного боку вів дослідження Френк Годдіо, який використовував супутникові знімки та сонари. Йому вдалося знайти причали, житла, палаци та храми, затонулі в різні часи через землетруси й інші природні чинники, а також численні монети, кераміку, коштовності та ужиткові предмети, історія яких налічує понад 1200 років.
У 2019 році команда Галини Бєлової (РАН) встановила, що частина прибережних споруд насправді є природним утворенням. Також на дні було знайдено стародавні якорі.
Вплив
Зв'язок назви маяка з його функцією виявився настільки міцним, що слово «Фарос» (грец. Φάρος) стало коренем слова «маяк» у французькій (phare), італійській, іспанській (faro), португальській (farol), румунській (far) та болгарській (far) мовах. Також від нього утворилася назва ліхтаря, призначеного освітлювати місцевість чи дорогу у французькій мові (phare), португальській (farol), турецькій (far), сербській (фар), українській та російській (фара).
Припускають, що від грец. Φάρος походить і рідковживане українське слово «парус» («промінь»).
Вигляд Александрійського маяка став зразком для інших маяків. Ще за античності в околицях Александрії, в Тапосіріс-Магна, було збудовано його зменшену репліку, що, можливо, слугувала гробницею. Його вигляд прагнули повторити римські маяки в Дуврі (Велика Британія), Остії (Італія), Вежа Геркулеса в Ла-Корунья (Іспанія), у Лептіс-Магна (Лівія), середньовічний маяк у Фрежусі (Франція), маяки Торре-дель-Оро в Севільї, у Мессіні (Італія), вежа в Булоні (Франція). Маяк міг вплинути на архітектуру мінаретів.
Зовнішністю маяка був натхненний дизайн в Александрії (штат Вірджинія).
Готель «Шератон» у Батумі наслідує виглядом Александрійський маяк. Повнорозмірна репліка Александрійського маяка споруджена в парку в Шеньчжені (КНР).
- Вежа в Тапосіріс-Магна
- Римський маяк у Дуврі
- Торре-дель-Оро
- Вежа Геркулеса
- Масонський національний меморіал Джорджа Вашингтона
- Репліка в Шеньчжені
Див. також
Примітки
- . World History Encyclopedia (англ.). Архів оригіналу за 14 листопада 2021. Процитовано 14 листопада 2021.
- Pharos: The Lighthouse at Alexandria. penelope.uchicago.edu. Процитовано 14 листопада 2021.
- Cobb, Paul (22 червня 2012). (англ.). BRILL. с. 469. ISBN . Архів оригіналу за 14 листопада 2021. Процитовано 14 листопада 2021.
- Cornell University Library, 13th cent; Hirth, Friedrich; Rockhill, William Woodville (1911). Chau Ju-Kua: his work on the Chinese and Arab trade in the twelfth and thirteenth centuries, entitled Chu-fan-chï. St. Petersburg, Printing office of the Imperial academy of sciences. с. 146.
- Abd-El Mohsen Kassem, Abir (2011). Renewal of the memory of Pharos (The ancient lighthouse of Alexandria). с. 275-279.
{{}}
:|access-date=
вимагає|url=
(); Пропущений або порожній|url=
() - Wyse, Elizabeth (1 жовтня 2021). (англ.). Arcturus Publishing. ISBN . Архів оригіналу за 14 листопада 2021. Процитовано 14 листопада 2021.
- Shillington, Kevin (2005). (англ.). Taylor & Francis. с. 74. ISBN . Архів оригіналу за 14 листопада 2021. Процитовано 14 листопада 2021.
- (брит.). 13 червня 2017. Архів оригіналу за 15 листопада 2021. Процитовано 15 листопада 2021.
- Wiegel, Robert L. (22 листопада 2009). (англ.). Архів оригіналу за 15 листопада 2021. Процитовано 15 листопада 2021.
- Frost, H. (2000). From Byblos to Pharos: some archaeological considerations. In N. Grimal, M. H. Mostafa, & D. Nakashima (Authors), Underwater archaeology and coastal management: Focus on Alexandria (pp. 64–68). Paris: UNESCO.
- Magazine, Smithsonian; Lawler, Andrew. . Smithsonian Magazine (англ.). Архів оригіналу за 30 квітня 2019. Процитовано 15 листопада 2021.
- Archaeologist, Franck Goddio-Underwater. FRANCK GODDIO SOCIETY Homepage. www.franckgoddio.org (англ.). Процитовано 15 листопада 2021.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Парус // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 1989. — Т. 4 : Н — П / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. ; ред. тому: В. Т. Коломієць, В. Г. Скляренко. — 656 с. — .
- . EgyptToday. 30 червня 2018. Архів оригіналу за 16 листопада 2021. Процитовано 16 листопада 2021.
- . www.wonders-of-the-world.net. Архів оригіналу за 16 листопада 2021. Процитовано 16 листопада 2021.
- Petersen, Andrew (11 березня 2002). (англ.). Routledge. с. 188. ISBN . Архів оригіналу за 16 листопада 2021. Процитовано 16 листопада 2021.
- Ferris, Gary W. Presidential Places: A Guide to the Historic Sites of U.S. Presidents. Winston-Salem, N.C.: J.F. Blair, 1999. p.21
- . www.nurol.com.tr. Архів оригіналу за 16 листопада 2021. Процитовано 16 листопада 2021.
Література
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Александрійський маяк |
- Peter A. Clayton, Martin Price. The seven wonders of the ancient world. [ 28 червня 2014 у Wayback Machine.] — Routledge, 1988. — 178 с. — (англ.)
- The Seventy Wonders of the Ancient World. The Great Monuments and How They Were Built. — М: Издательство Астрель, 2004. — 304 с. — (англ.)
- Все о чудесах света. Атлас-справочник. Сн.-Петербург, «Кристалл», 2007. — С. 12—13. — . (рос.)
Посилання
- Lighthouse Of Alexandria [ 2 липня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Aleksandri jskij mayak abo Faro skij mayak odne z Semi chudes starodavnogo svitu yake znahodilosya na ostrovi Faros teper mis u mezhah mista Aleksandriya v Yegipti Zavdyaki svoyij visoti j sistemi vogniv mayak garantuvav moryakam bezpechne plavannya u Veliku gavan Aleksandriyi Uprodovzh usogo isnuvannya mayak buv tretoyu najvishoyu sporudoyu na Zemli pislya piramid Heopsa ta Hafri Vikoristovuvavsya yak za antichnosti tak i za chasiv musulmanskogo panuvannya Vnaslidok nizki zemletrusiv mayak postupovo rujnuvavsya i pislya 1303 1323 rokiv ostatochno perestav funkcionuvati U XV st na misci mayaka zbuduvali fortecyu Kajtbeya Aleksandrijskij mayakKomp yuterna rekonstrukciya mayaka31 12 51 pn sh 29 53 06 sh d 31 21416700002777844 pn sh 29 885000000027780231 sh d 31 21416700002777844 29 885000000027780231 Koordinati 31 12 51 pn sh 29 53 06 sh d 31 21416700002777844 pn sh 29 885000000027780231 sh d 31 21416700002777844 29 885000000027780231Tip sporudid d i sim chudes svitu d RoztashuvannyaStarodavnij Yegipet AleksandriyaArhitektorSostrat KnidskijZasnovnikPtolemej I SoterPochatok budivnictva279 do n e Kinec budivnictvapriblizno 280 ti roki do n e Zrujnovano1303 1323Visota137 mStildEponimFarosAleksandrijskij mayak Yegipet Aleksandrijskij mayak u VikishovishiViglyad i budovaRekonstrukciya arheologa Germana Tiyersha 1909 Aleksandrijskij mayak buv najbilshim mayakom z usih zbudovanih doti Vin vikonuvav podvijnu funkciyu vkazuvav korablyam shlyah u gavan i poperedzhav pro pidvodni kameni Za suchasnimi ocinkami visota mayaka stanovila vid 100 do 140 m Najdavnishi antichni dzherela opisuyut mayak yak prosto vezhu zavdyaki svoyij visoti dobre pomitnu zdaleku Piznishi zh pisemni pam yatki taki yak praci Pliniya Starshogo zaznachayut pro vogon yakij goriv na verhivci vkazuyuchi shlyah korablyam unochi Stacij porivnyuvav jogo svitlo z misyacem a Josip Flavij stverdzhuvav sho jogo bulo vidno za 300 stadij she za den do pributtya korablya v gavan tobto za majzhe 70 km Zgidno zi Strabonom mayak buv robotoyu arhitektora Sostrata z Knida ale vin mozhlivo buv lishe finansovim sponsorom proyektu Sporuda roztashovuvalasya na samomu krayu vapnyakovogo ostrivcya Faros poyednanogo z materikom damboyu pid nazvoyu Geptastadion zavdovzhki blizko 1 2 km Mayak yak povidomlyaye Posejdipp buv prisvyachenij dvom bogam Zevsu Soteru Zavsu Ryatuvalniku ta Proteyu Sostrat zhe stverdzhuvav sho sporuda prisvyachena vsim bogam zahisnikam nad yakim Zevs golovuye Bilshist dzherel pogodzhuyutsya sho mayak buv bilij i podilyavsya na tri chastini nizhnya pryamokutna serednya vosmikutna simvolizuyuchi visim napryamkiv vitriv a verhnya krugla Geograf al Balavi u 1165 roci vikonav najdetalnishi zamiri sporudi yakoyu vona bula na toj chas serednya ta verhnya chastini v toj chas vzhe ne isnuvali ta viznachiv visotu nizhnoyi chastini v 77 m i ociniv serednyu v 37 m i verhnyu v 10 m do mayaka bulo dodano kupol zavvishki she 7 m Za antichnosti sporudu uvinchuvala statuya Zevsa Sotera Oskilki v Yegipti bulo malo dereva dlya pidtrimannya vognyu spalyuvali korinnya papirusa ta naftu Dim vid gorinnya sluguvav dodatkovim vkazivnikom korablyam Arabski pismenniki chasiv Serednovichchya opisuvali veliki prohodi vseredini yakimi mig proyihati navit vershnik ta pandus yakij pidnimavsya navkolo nizhnoyi chastini vezhi veduchi do vhodu i vnutrishni shodi yaki veli do verhnih poverhiv Ce superechit zobrazhennyam na monetah de vhid do vezhi znahoditsya bilya osnovi Zgidno z arabskimi dzherelami svitlo soncya ta vognyu vidbivalo v dalechin dzerkalo jmovirno vigotovlene z polirovanoyi bronzi Al Idrisi geograf yakij vidvidav Aleksandriyu v 1154 roci prokomentuvav fundament Farosa sho vin skladenij iz kameniv skriplenih svincem Kitajskij mandrivnik XII pochatku XIII st Chzhao Zhugua ociniv visotu mayaka v 200 chzhaniv 660 m sho ochevidno ye perebilshennyam vin opisuvav skladnu konstrukciyu vezhi ta yiyi oboronni funkciyi Na jogo dumku dzerkalo na verhivci davalo zmogu bachiti nablizhennya vorogiv Genrih Vilgelm Josias Tyersh i Benedikt Gothelf Tojbner kotri v 1909 roci vislovili dumku sho mayak mig sluguvati velicheznim teleskopom Zobrazhennya mayaka karbuvalosya na imperatorskih monetah mista vid Domiciana do Kommoda 81 192 rr n e na yakih chitko vidno veliku vuzkovikonnu vezhu uvinchanu monumentalnoyu statuyeyu ta dvoma menshimi figurami boga Tritona yakij dme v mushlyu Faros takozh z yavlyavsya na antichnih mozayikah i sarkofagah sho pidtverdzhuye jogo shiroku slavu IstoriyaMayak na monetah yaki buli vikarbuvani v Aleksandriyi u II stolitti 1 zvorotna storona moneti Antonina Piya i 2 zvorotna storona moneti Kommoda Pislya zavoyuvannya Yegiptu v 332 roci do n e Aleksandr Makedonskij virishiv zasnuvati tam novu stolicyu yaka bula nazvana na jogo chest Aleksandriyeyu Misce dlya novogo mista obiralosya retelno Zamist togo shob zasnuvati jogo v rodyuchij delti Nilu bulo obrano rajon roztashovanij za dvadcyat mil na zahid shob mul i brud prineseni richkoyu ne zasmichuvali misku gavan Pivdenna okolicya mista zakinchuvalasya ozerom Mareotis Pislya togo yak buv pobudovanij kanal mizh ozerom i Nilom misto malo dvi gavani odna dlya ruhu po Nilu insha dlya seredzemnomorskoyi morskoyi torgivli Aleksandr pomer blizko 323 roku do n e i budivnictvo mista zavershuvalosya Ptolemeyem II Za jogo pravlinnya Aleksandriya dosyagla bagatstva j procvitannya U miru rozvitku sudnoplavstva j morskoyi torgivli dedali gostrishe vidchuvalasya potreba v mayaku yakij sered pidvodnih skel i milin vkazuvav bi sudnam bezpechnij shlyah v Aleksandrijsku gavan Tomu u 290 roci do n e na shidnomu krayi ostrova Faros yakij lezhav u mori na vidstani 7 stadij 1290 m pravitel Yegiptu Ptolemej I nakazav pobuduvati velicheznij mayak Tvorcem cogo shedevru inzhenernogo ta arhitekturnogo mistectva vvazhayetsya Sostrat Knidskij Roboti trivali trohi bilshe 20 rokiv i v pidsumku Aleksandrijskij mayak stav najvishoyu budivleyu antichnogo svitu pislya piramid Gizi Na budivnictvo pishla desyata chastina skarbnici yak pisav Diodor Sicilijskij sho stanovilo 800 talantiv sribla Cya velichezna suma daye pidstavi stverdzhuvati sho Sostrat yakogo vkazuyut takozh sponsorom budivnictva spryamuvav vlasni groshi tilki na statuyu Zevsa a ne na ves mayak Sostrat Knidskij zgidno z perekazom Lukiana zadlya uvikovichnennya samogo sebe porushiv ukaz Ptolemeya i na pidstavi mayaka napisav Sostrat sin Dekstifona z Knidu prisvyativ bogam ryativnikam zaradi moreplavciv Napis vin prikriv sharom shtukaturki na yakij virizav im ya Ptolemeya Sotera Sostrat spodivavsya sho v majbutnomu pislya jogo smerti koli shtukaturka obvalitsya vsi znatimut hto naspravdi zbuduvav mayak Cya opovid utim mogla buti lishe pritcheyu skladenoyu Lukianom abi pokazati sho istoriyu slid zapisuvati ne dlya sogodennya a dlya majbutnogo U 641 roci musulmani zavoyuvali Aleksandriyu Al Masudi pisav sho v mori bilya mayaka bulo znajdeno chislenni koshtovnosti Za jogo perekazom miscevij halif za namovoyu vizantijciv stav shukati na verhivci vezhi skarbi mimovoli znishivshi dzerkalo Takim chinom vizantijci zmusili jogo vtratiti strategichnu perevagu yaku davav mayak Piznishi zapisi poyasnyuyut vtratu dzerkala zemletrusom abo jogo psuvannyam vid poganoyi pogodi Faroskij mayak diyav ponad 1500 rokiv Potuzhni pidzemni poshtovhi v 796 950 1303 i 1323 rokah n e chastkovo zrujnuvali budivlyu Prote mayak regulyarno remontuvavsya ta rozshiryuvavsya Hocha pislya zemletrusu 796 roku vin vtrativ serednyu ta verhnyu chastini do zalishkiv u 865 roci bulo dobudovano derev yanij kupol Velika rekonstrukciya vidbulasya blizko 1161 roku za dinastiyi Fatimidiv Deyaki istoriki pripuskayut sho vezha vplinula na arabsku arhitekturu minaretiv U rajoni 1227 roku mayak vikoristovuvavsya vzhe tilki yak sposterezhna vezha Damba znikla unemozhlivivshi dostup do nogo suhodolom Odnim z ostannih avtoriv sho pisav pro Faroskij mayak buv Al Makrizi Do 1480 roku mayak ostatochno perestav diyati peretvorivshis na ruyini Granitni osnovi vezhi buli povtorno vikoristani pri budivnictvi forteci Kajtbeya u XV st zbudovanoyi na jogo misci U 2016 2018 rokah chastinu priberezhnih vod bulo zasipano zadlya rozshirennya suhodolu j tim samim mozhlivo pohovano she nevidomi arheologichni cikavinki DoslidzhennyaZalishki sporud na dni Aleksandrijskoyi gavani Pershij gruntovnij opis zatonuloyi chastini portu Aleksandriyi ta pidvodnih ruyin vikonav u 1916 roci Gadson Dzhondet Zokrema vin vstanoviv roztashuvannya hvilerizu zavdovzhki ponad 2 3 km yakij opinivsya na glibini 10 m Hvileriz obmezhuvav port iz pivnochi lishayuchi prohid zavshirshki 60 80 m Jogo pochin prodovzhili Rejmond Vejll togo zh roku ta Leopold Gallidej Savil u 1940 roci Komanda vikonala v 1968 roci pidvodni doslidzhennya sponsorovani YuNESKO ta pidtverdila sho chastina zatonulih konstrukciyi Aleksandrijskogo portu ye zalishkami mayaka Doslidzhennya ne prodovzhuvalosya cherez ogoloshennya akvatoriyi vijskovoyu zonoyu U 1994 roci pid vodoyu komanda Zhana Iva Emperera viyavila zalishki mayaka v shidnij chastini gavani A takozh granitni bloki 30 sfinksiv i 5 obeliskiv chasiv Ramzesa II j dvi monumentalni figuri Ptolemeya I ta jogo druzhini Bereniki yaki mogli stoyati kolis na vezhi ta v yiyi okolicyah Deyaki z cih znahidok bulo pidnyato z morya ta peredano v Aleksandrijskij muzej U 1992 roci z protilezhnogo boku viv doslidzhennya Frenk Goddio yakij vikoristovuvav suputnikovi znimki ta sonari Jomu vdalosya znajti prichali zhitla palaci ta hrami zatonuli v rizni chasi cherez zemletrusi j inshi prirodni chinniki a takozh chislenni moneti keramiku koshtovnosti ta uzhitkovi predmeti istoriya yakih nalichuye ponad 1200 rokiv U 2019 roci komanda Galini Byelovoyi RAN vstanovila sho chastina priberezhnih sporud naspravdi ye prirodnim utvorennyam Takozh na dni bulo znajdeno starodavni yakori VplivZv yazok nazvi mayaka z jogo funkciyeyu viyavivsya nastilki micnim sho slovo Faros grec Faros stalo korenem slova mayak u francuzkij phare italijskij ispanskij faro portugalskij farol rumunskij far ta bolgarskij far movah Takozh vid nogo utvorilasya nazva lihtarya priznachenogo osvitlyuvati miscevist chi dorogu u francuzkij movi phare portugalskij farol tureckij far serbskij far ukrayinskij ta rosijskij fara Pripuskayut sho vid grec Faros pohodit i ridkovzhivane ukrayinske slovo parus promin Viglyad Aleksandrijskogo mayaka stav zrazkom dlya inshih mayakiv She za antichnosti v okolicyah Aleksandriyi v Taposiris Magna bulo zbudovano jogo zmenshenu repliku sho mozhlivo sluguvala grobniceyu Jogo viglyad pragnuli povtoriti rimski mayaki v Duvri Velika Britaniya Ostiyi Italiya Vezha Gerkulesa v La Korunya Ispaniya u Leptis Magna Liviya serednovichnij mayak u Frezhusi Franciya mayaki Torre del Oro v Sevilyi u Messini Italiya vezha v Buloni Franciya Mayak mig vplinuti na arhitekturu minaretiv Zovnishnistyu mayaka buv nathnennij dizajn v Aleksandriyi shtat Virdzhiniya Gotel Sheraton u Batumi nasliduye viglyadom Aleksandrijskij mayak Povnorozmirna replika Aleksandrijskogo mayaka sporudzhena v parku v Shenchzheni KNR Vezha v Taposiris Magna Rimskij mayak u Duvri Torre del Oro Vezha Gerkulesa Masonskij nacionalnij memorial Dzhordzha Vashingtona Replika v ShenchzheniDiv takozhAleksandrijskij musejon Aleksandrijska biblioteka Vezha GerkulesaPrimitki World History Encyclopedia angl Arhiv originalu za 14 listopada 2021 Procitovano 14 listopada 2021 Pharos The Lighthouse at Alexandria penelope uchicago edu Procitovano 14 listopada 2021 Cobb Paul 22 chervnya 2012 angl BRILL s 469 ISBN 978 90 04 21885 7 Arhiv originalu za 14 listopada 2021 Procitovano 14 listopada 2021 Cornell University Library 13th cent Hirth Friedrich Rockhill William Woodville 1911 Chau Ju Kua his work on the Chinese and Arab trade in the twelfth and thirteenth centuries entitled Chu fan chi St Petersburg Printing office of the Imperial academy of sciences s 146 Abd El Mohsen Kassem Abir 2011 Renewal of the memory of Pharos The ancient lighthouse of Alexandria s 275 279 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a access date vimagaye url dovidka Propushenij abo porozhnij url dovidka Wyse Elizabeth 1 zhovtnya 2021 angl Arcturus Publishing ISBN 978 1 3988 1012 9 Arhiv originalu za 14 listopada 2021 Procitovano 14 listopada 2021 Shillington Kevin 2005 angl Taylor amp Francis s 74 ISBN 978 1 57958 245 6 Arhiv originalu za 14 listopada 2021 Procitovano 14 listopada 2021 brit 13 chervnya 2017 Arhiv originalu za 15 listopada 2021 Procitovano 15 listopada 2021 Wiegel Robert L 22 listopada 2009 angl Arhiv originalu za 15 listopada 2021 Procitovano 15 listopada 2021 Frost H 2000 From Byblos to Pharos some archaeological considerations In N Grimal M H Mostafa amp D Nakashima Authors Underwater archaeology and coastal management Focus on Alexandria pp 64 68 Paris UNESCO Magazine Smithsonian Lawler Andrew Smithsonian Magazine angl Arhiv originalu za 30 kvitnya 2019 Procitovano 15 listopada 2021 Archaeologist Franck Goddio Underwater FRANCK GODDIO SOCIETY Homepage www franckgoddio org angl Procitovano 15 listopada 2021 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Parus Slovnik ukrayinskoyi movi v 11 t Kiyiv Naukova dumka 1970 1980 Etimologichnij slovnik ukrayinskoyi movi v 7 t redkol O S Melnichuk gol red ta in K Naukova dumka 1989 T 4 N P ukl R V Boldiryev ta in red tomu V T Kolomiyec V G Sklyarenko 656 s ISBN 966 00 0590 3 EgyptToday 30 chervnya 2018 Arhiv originalu za 16 listopada 2021 Procitovano 16 listopada 2021 www wonders of the world net Arhiv originalu za 16 listopada 2021 Procitovano 16 listopada 2021 Petersen Andrew 11 bereznya 2002 angl Routledge s 188 ISBN 978 1 134 61366 3 Arhiv originalu za 16 listopada 2021 Procitovano 16 listopada 2021 Ferris Gary W Presidential Places A Guide to the Historic Sites of U S Presidents Winston Salem N C J F Blair 1999 p 21 www nurol com tr Arhiv originalu za 16 listopada 2021 Procitovano 16 listopada 2021 LiteraturaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Aleksandrijskij mayakPeter A Clayton Martin Price The seven wonders of the ancient world 28 chervnya 2014 u Wayback Machine Routledge 1988 178 s ISBN 0 415 05036 7 angl The Seventy Wonders of the Ancient World The Great Monuments and How They Were Built M Izdatelstvo Astrel 2004 304 s ISBN 5 271 10388 9 angl Vse o chudesah sveta Atlas spravochnik Sn Peterburg Kristall 2007 S 12 13 ISBN 978 5 9603 0081 0 ros PosilannyaLighthouse Of Alexandria 2 lipnya 2017 u Wayback Machine angl