Тимоше́нко Семе́н Костянти́нович (6 [18] лютого 1895, с. Орман, Аккерманський повіт, Бессарабська губернія, Російська імперія — 31 березня 1970, Москва, РРФСР, СРСР) — українській радянський воєначальник, Маршал Радянського Союзу (1940), двічі Герой Радянського Союзу (1940, 1965), кавалер ордену «Перемога» (1945). Народний комісар оборони СРСР (1940—1941). Голова Ставки Верховного Головнокомандування РСЧА (червень-липень 1941).
Семен Костянтинович Тимошенко | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Маршал Радянського Союзу Семен Тимошенко, 1943 рік | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 6 (18) лютого 1895 с. Орман, Аккерманський повіт, Бессарабська губернія, Російська імперія | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Смерть | 31 березня 1970 (75 років) Москва, Російська РФСР, СРСР | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Поховання | Некрополь біля Кремлівської стіни | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Країна | ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Приналежність | ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Рід військ | піхота | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Роки служби | 1915–1960 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Партія | РКП(б) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Член | ЦК КПРС | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Звання | ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Командування | Народний комісаріат оборони, d, Білоруський військовий округ, Київський військовий округ, Західний фронт, Південно-Західний фронт, Сталінградський фронт і Північно-Західний фронт | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Війни / битви | Перша світова війна Громадянська війна в Росії, Радянсько-польська війна Радянське вторгнення до Польщі, Радянсько-фінська війна, Німецько-радянська війна | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Нагороди |
Почесна революційна зброя (1920) Нагороди Російської імперії
Нагороди інших країн
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZqTHlWRU1DVTVOaVZFTVNVNE15VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ01sOGxSREFsUWpoZkpVUXdKVUV5SlVRd0pVSTRKVVF3SlVKREpVUXdKVUpGSlVReEpUZzRKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpFSlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpUSkRYekU1TkRCZkpVUXdKVUl6SlVRd0pVSkZKVVF3SlVJMExtcHdaeTh5TWpCd2VDMGxSREFsT1RZbFJERWxPRE1sUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRakpmSlVRd0pVSTRYeVZFTUNWQk1pVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNReVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0T0NWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNSU1V5UTE4eE9UUXdYeVZFTUNWQ015VkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNOQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Член ЦК КП(б)У в 1937—1940 роках. Член Політичного бюро ЦК КП(б)У в червні 1938 — травні 1940 року. Член ЦК ВКП(б) в 1939—1952 роках. Кандидат у члени ЦК КПРС у 1952—1970 роках. Депутат Верховної Ради УРСР 1-го скликання (1938—1947). Депутат Верховної Ради СРСР 1—7-го скликань.
Біографія
Ранні роки і початок військової кар'єри
Народився в українській родині в селі Орман (тепер — с. Фурманівка, Ізмаїльський район, Одеська область, Україна). Закінчив сільську школу (4 класи).
Батько — Костянтин (Кость) Гаврилович Тимошенко, мати — Параска Адарма (Тимошенко) — українські селяни з Бессарабії. Був сімнадцятою молодшою дитиною в родині.
З грудня 1914 року — у російській армії, закінчив полкову кулеметну школу. З 1915 року брав участь у Першій світовій війні, був кулеметником на Південно-Західному і Західному фронтах. Був нагороджений Георгіївськими хрестами трьох ступенів.
Під час сутички Семен вбив офіцера. За іншими даними, офіцера, який постійно знущався над солдатами, до смерті забила група кулеметників. Щоби врятувати рядового від розстрілу, Тимошенко взяв провину на себе, сподіваючись на те, що його як зразкового унтер-офіцера і георгіївського кавалера, покарають не надто суворо. Проте військово-польовий суд обійшовся з Тимошенком суворо: його позбавили всіх нагород, військового звання і засудили до чотирьох років каторги з подальшим засланням до Сибіру. У березні 1917 році Тимошенко вийшов на свободу за амністією всім політичним в'язням, оголошеною Тимчасовим урядом.
У квітні 1918 року вступив до Червоної армії. Під час Громадянської війни брав участь у обороні Царицина (тут познайомився зі Сталіним) був командиром ескадрону, 1-м кінногвардійського кримського кавалерійського полку, кавалерійської бригади, з жовтня 1919 року — кавалерійської дивізії. Був п'ять разів поранений. Кавалерійська дивізія Семена Тимошенко брала участь у боях під Воронежем, Касторною, Ростовом, Житомиром і Бродами, переслідувала білих на Південному фронті. Взимку 1921 року його дивізія розгромила військо Нестора Махна під Гуляйполем.
За мужність і героїзм під час Громадянської війни нагороджений трьома орденами Червоного Прапора і Почесною революційною зброєю.
Міжвоєнний період
У 1922 році закінчив Вищі військово-академічні курси, у 1930 році — курси командування при Військово-політичній академії.
Із серпня 1933 року — заступник командувача військ Білоруського, у 1935—1937 роках командував Харківським військовим округом. У червні 1937 року призначений командувачем військ Північно-Кавказького, а з вересня 1937 року — Харківського військових округів. 3 лютого 1938 року — командувач Київського особливого воєнного округу.
26 червня 1938 року обраний депутатом Верховної Ради УРСР 1-го скликання від Могилів-Подільської виборчої округи № 39 Вінницької області. Член Президії Верховної Ради УРСР 1-го скликання.
Друга світова війна
У вересні 1939 року очолював Український фронт під час вторгнення до Польщі, в результаті якого території Галичини, Волині та Західної Білорусі були приєднані до СРСР.
Взимку 1939 року почалася радянсько-фінська війна. Погано підготовлені й оснащені частини Червоної армії, під командуванням маршала Ворошилова, зазнали величезних втрат у ході бойових операцій. Хід військових дій вдалося переломити лише тоді, коли операцію очолив Семен Тимошенко. З 7 січня 1940 року він командував Північно-Західним фронтом, війська якого здійснили прорив «лінії Маннергейма».
21 березня 1940 року за зразкове виконання завдань командування і проявлені при цьому відвагу і геройство командармові 1-го рангу Семенові Тимошенку присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна і медалі «Золота Зірка». 7 травня 1940 року він отримав звання Маршала Радянського Союзу, і на посаді Народного комісара оборони СРСР (до 19.7.1941), провів велику роботу з поліпшення підготовки військ, їх реорганізації, технічного переоснащення.
28 червня — 2 липня 1940 року, після заняття військами Південного фронту (командувач Г. К. Жуков) Бесарабії, Семен Тимошенко вперше з 1914 року побував на своїй малій батьківщині — с. Орман (радянське Фурманівка) в українській Бесарабії, звідки вирушив на фронт Першої світової юнаком. М. С. Хрущов розповідав, що в рідній Фурманівці маршал чекала тепла зустріч, влаштована односельчанами. Йому довелося виступити на імпровізованому мітингу прямо з селянського возу. Залишок дня і всю ніч Тимошенко провів у спілкуванні з численними родичами.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRoTDBkbGNtMWhibDlqWVhKcFkyRjBkWEpsWDI5bVgwMWhjbk5vWVd4ZlZHbHRiM05vWlc1cmJ5NXFjR1ZuTHpJeU1IQjRMVWRsY20xaGJsOWpZWEpwWTJGMGRYSmxYMjltWDAxaGNuTm9ZV3hmVkdsdGIzTm9aVzVyYnk1cWNHVm4uanBlZw==.jpeg)
На початку Німецько-радянської війни 2 липня 1941 року призначений командувачем Західного фронту. Безпосередньо керував військами під час оборони Вітебська, Донбасу і Харкова. Під час Смоленської битви його війська зазнали важких втрат, але проявили героїзм і не дозволили німцям продовжити наступ на московському напрямку. 13 вересня 1941 року призначений головнокомандувачем військами Південно-Західного фронту, які зазнали поразки в битві під Києвом. З іншого боку відволікання 2-ї танкової групи вермахту з центрального напрямку на південь сповільнило просування групи армій «Центр» і дозволило радянському командуванню підготуватися до оборони Москви.
У листопаді — грудні 1941 року успішно провів контрнаступ під Ростовом-на-Дону, здобув перемогу в Єлецькій операції. Ростовська операція (1941) була однією з перших успішних наступальних операцій Червоної Армії у війні, поряд з Єльнінскою операцією і битвою за Москву. У травні 1942 року керував Харківською операцією, під час якої його війська були оточені і зазнали поразки. Командуючи Сталінградським фронтом Тимошенко зупинив противника і не допустив його виходу до Волги (липень — вересень 1942 року).
З жовтня 1942 року командував військами Північно-Західного фронту. На цій посаді провів Дем'янську і Староруську наступальні операції. Наступ закінчився провалом із великими втратами. 13 березня Маршал Тимошенко був знятий з посади командувача Північно-Західним фронтом. Існує думка, що через провал наступальних операцій (Операція «Полярна Зірка») Маршалу Тимошенко більше не довіряли командування фронтами.
З березня 1943 року й до кінця війни був представником Ставки Верховного головнокомандування, брав участь у розробці та проведенні Новоросійської десантної операції, здійснював координацію Північно-Кавказького фронту, Чорноморського флоту і Азовської військової флотилії, у результаті якої були звільнені порт та місто Новоросійськ, Тамань і Таманський півострів. Також успішно в серпні 1944 р. провів Яссько-Кишинівської операцію, у результаті якої були знищені німецько-румунські війська, визволені території Молдови та Румунії.
Після звільнення Кишинева 25 серпня Семен Костянтинович телеграфував Й. В. Сталіну: "Перша основна задача, поставлена Вами 2-му і 3-му Українським фронтах, виконана. Німецько-румунські війська розбиті, їх залишки в безладді біжать за річку Сірет. Головна німецьке кишинівське угруповання оточено і знищується. Спостерігаючи майстерне керівництво військами в широкому масштабі з боку Малиновського і Толбухіна, вважаю своїм обов'язком просити … про присвоєння військового звання «Маршал Радянського Союзу» генералам армії Малиновському і Толбухіну ". Незабаром це прохання Тимошенко було задоволено. Тоді ж Тимошенко побував у рідному селі вперше з літа 1940 р.
Пізніше, С. К. Тимошенко координував дії фронтів в Угорщині та Австрії. У ніч на 16 вересня 1944 року він отримав розпорядження Ставки ВГК приступити до координації дій 2-го і 4-го Українських фронтів в ході боїв за південну Угорщину і, пізніше, взяття Будапешта. З липня 1941 по лютий 1945 рр. — член Ставки Верховного Головнокомандування.
За успішне проведення військових операцій і координацію дій фронтів Семен Тимошенко був нагороджений орденом «Перемога» (4 червня 1945 року).
Післявоєнний період
У післявоєнний час командував військами Барановичського (1945—1946), Південно-Уральського (1946—1949) і Білоруського військових округів (1949—1960). У 1961—1970 роках — голова Ради комітету ветеранів війни.
Другою медаллю «Золота Зірка» маршал Радянського Союзу Тимошенко був нагороджений 18 лютого 1965 року за заслуги перед Батьківщиною і Збройними Силами СРСР, у день свого 70-річчя.
Помер 31 березня 1970 року. Похований у Москві.
Оцінки в історіографії
Ігор Роздобудько – історик, перекладач
![]() | за наказом Сталіна маршал Семен Тимошенко кинув у наступ непідготовлені війська, які були легко оточені німцями та взяті у «котел». Сам маршал Тимошенко наказав забрати всі бойові знамена військових частин, що були оточені, до свого особистого літака, і на тому літаку вилетів з фронту, кинувши тисячі своїх бійців напризволяще. Для нього було головніше, що «врятовані» знамена, адже поки знамена не здані ворогу, існують і ці частини, хай навіть увесь людський склад тих частин зник у німецькому оточенні. Людей можна знайти нових, «баби ще понароджують», і зі старими знаменами ці нові люди підуть у новий бій, а про старих людей просто забудуть. Не було їх, і все! | ![]() |
}
У липні 1941 року, обговорюючи зі Сталіним дії Західного фронту в боях за Смоленськ, Георгій Жуков дав високу оцінку військовим здібностям Тимошенка:
![]() | Маршал Тимошенко командує фронтом менше чотирьох тижнів. У ході Смоленської битви добре вивчив війська, побачив, на що вони здатні. Він зробив усе, що можна було зробити на його місці, і майже на місяць затримав противника в районі Смоленська. Думаю, що ніхто інший більше не зробив би. Війська вірять у Тимошенка, а це головне. Оригінальний текст (рос.) Маршал Тимошенко командует фронтом менее четырех недель. В ходе Смоленского сражения хорошо узнал войска, увидел, на что они способны. Он сделал все, что можно было сделать на его месте, и почти на месяц задержал противника в районе Смоленска. Думаю, что никто другой больше не сделал бы. Войска верят в Тимошенко, а это главное. | ![]() |
Родина
Перша дружина — Катерина Святославівна Леонова.
Донька — Катерина (1923—1988)
Онучка — Світлана (1947—1990). Онук — Василь (1949—1972)
Друга дружина — Анастасія Михайлівна Жуковська (1908—1962)
Донька — Ольга (1927—2002)
Син — Костянтин (1930—2004)
Онуки — Семен (пом. 1974) та Василь.
Цікавий факт
Відомо, що Тимошенко, крім російської та рідної української, непогано знав молдовський діалект румунської мови, оскільки більшість населення його рідного села — молдовани.
Нагороди
Російська імперія
- Георгіївський хрест 2-го ступеня
- Георгіївський хрест 3-го ступеня
- Георгіївський хрест 4-го ступеня
СРСР
- Двічі Герой Радянського Союзу (21 березня 1940, 18 лютого 1965)
- Вищий радянський військовий орден «Перемога» (4 червня 1945)
- 5 орденів Леніна (22.02.1938, 21.03.1940, 21.02.1945, 18.02.1965, 18.02.1970)
- Орден Жовтневої Революції (22.02.1968)
- 5 орденів Червоного Прапора (25.07.1920, 11.05.1921, 22.02.1930, 3.11.1944, 6.11.1947)
- 3 ордена Суворова 1 ступеня (9.10.1943, 12.09.1944, 27.04.1945)
- Почесна революційна зброя (28.11.1920)
- Почесна іменна шашка із золотим зображенням Державного герба СРСР (22.02.1968)
- Медаль «За оборону Ленінграда»
- Медаль «За оборону Сталінграда»
- Медаль «За оборону Києва»
- Медаль «За оборону Кавказу»
- Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Медаль «20 років перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Медаль «За перемогу над Японією»
- Медаль «За взяття Будапешта»
- Медаль «За взяття Відня»
- Медаль «За визволення Белграда»
- Медаль «XX років Робітничо-Селянській Червоній Армії»
- Медаль «30 років Радянській Армії та Флоту»
- Медаль «40 років Збройних Сил СРСР»
- Медаль «50 років Збройних Сил СРСР»
- Медаль «В пам'ять 800-річчя Москви»
- Медаль «В пам'ять 250-річчя Ленінграда»
Іноземні нагороди
- Орден Тудора Владимиреску 1-го ступеня (СРР);
- Орден Білого лева «За перемогу» 1-го ступеня (ЧССР)
- Золотий орден Партизанскої Зірки (СФРЮ);
- Медаль «30 років Халхин-Гольської Перемоги» (МНР).
Пам'ять
- Бронзове погруддя на батьківщині, у с. Фурманівка на Одещині.
- Меморіальна дошка на будинку штабу Білоруського військового округу.
- Вулиці в Санкт-Петербурзі, Воронежі, Києві, Ізмаїлі, Мінську, Ростові-на-Дону, (на будинках № 4 та № 40 були встановлені меморіальні дошки. У даний час дошка встановлена на будинку № 46).
- Його ім'я присвоєно .
- Військова академія військ радіаційного, хімічного і біологічного захисту та інженерних військ імені Маршала Радянського Союзу С. К. Тимошенко.
- У СРСР і Киргизстані випущені поштові марки, присвячені Тимошенку.
- Погруддя у Фурманівці
- Поштова марка СРСР, 1980
- Поштова марка Киргизстану, 2005
Посилання
- Тимошенко Семён Константинович — Маршал Советского Союза [ 31 серпня 2009 у Wayback Machine.]
- Тимошенко Семен Константинович [ 11 квітня 2009 у Wayback Machine.]
- Тимошенко Семен Константинович [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Примітки
- Постанова РНК СРСР і ЦК ВКП(б) Про створення Ставки Головного Командування.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url () - Тимошенко Семён Константинович. www.warheroes.ru. Архів оригіналу за 28 квітня 2012. Процитовано 28 вересня 2020.
- Konstantin Gavrilovich Timoshenko. geni_family_tree (укр.). Процитовано 28 вересня 2020.
- Параскева Тимошенко. geni_family_tree (укр.). Процитовано 28 вересня 2020.
- Иваненко, Игорь (18 лютого 2019). . Украина.ру (рос.). Архів оригіналу за 29 липня 2020. Процитовано 28 вересня 2020.
- . www.vokrugsveta.ru (рос.). Архів оригіналу за 23 серпня 2011. Процитовано 28 вересня 2020.
- . militera.lib.ru. Архів оригіналу за 14 липня 2014. Процитовано 28 вересня 2020.
Джерела
- Португальский Р. М., Доманк А. С., Коваленко А. П. Маршал С. К. Тимошенко. [ 14 липня 2014 у Wayback Machine.] — М. : Издательство МОФ «Победа − 1945 год», 1994. (рос.)
- Список депутатів Верховної Ради УРСР першого скликання, обраних 26 червня 1938 року // ЦДАВО України, ф. Р-1, оп. 31, спр. 2, арк. 74.
- Список депутатів, обраних до Верховної Ради УРСР // Вісті [ЦВК УРСР]: газета. — Київ, 1938. — № 148 (5338). — 29 червня. — С. 1.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Timoshe nko Seme n Kostyanti novich 6 18 lyutogo 1895 18950218 s Orman Akkermanskij povit Bessarabska guberniya Rosijska imperiya 31 bereznya 1970 Moskva RRFSR SRSR ukrayinskij radyanskij voyenachalnik Marshal Radyanskogo Soyuzu 1940 dvichi Geroj Radyanskogo Soyuzu 1940 1965 kavaler ordenu Peremoga 1945 Narodnij komisar oboroni SRSR 1940 1941 Golova Stavki Verhovnogo Golovnokomanduvannya RSChA cherven lipen 1941 Semen Kostyantinovich TimoshenkoMarshal Radyanskogo Soyuzu Semen Timoshenko 1943 rikNarodzhennya 6 18 lyutogo 1895 1895 02 18 s Orman Akkermanskij povit Bessarabska guberniya Rosijska imperiyaSmert 31 bereznya 1970 1970 03 31 75 rokiv Moskva Rosijska RFSR SRSRPohovannya Nekropol bilya Kremlivskoyi stiniKrayina Rosijska imperiya SRSRPrinalezhnist Radyanska armiyaRid vijsk pihotaRoki sluzhbi 1915 1960Partiya RKP b Chlen CK KPRSZvannya Marshal Radyanskogo SoyuzuKomanduvannya Narodnij komisariat oboroni d Biloruskij vijskovij okrug Kiyivskij vijskovij okrug Zahidnij front Pivdenno Zahidnij front Stalingradskij front i Pivnichno Zahidnij frontVijni bitvi Persha svitova vijna Gromadyanska vijna v Rosiyi Radyansko polska vijna Radyanske vtorgnennya do Polshi Radyansko finska vijna Nimecko radyanska vijnaNagorodi Medal Za oboronu Leningrada Medal Za oboronu Stalingrada Medal Za oboronu Kiyeva Medal Za oboronu Kavkazu Medal Za vzyattya Budapeshta Medal Za vzyattya Vidnya Medal Za vizvolennya Belgrada Medal 30 rokiv Radyanskij Armiyi ta Flotu Medal 40 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Medal 50 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Medal U pam yat 250 richchya Leningrada Pochesna revolyucijna zbroya 1920 Pochesna zbroya iz zolotim zobrazhennyam Derzhavnogo gerba SRSR 1968 Nagorodi Rosijskoyi imperiyi Georgiyivskij hrest 2 stupenya 2 go st Georgiyivskij hrest 3 stupenya 4 go st Georgiyivskij hrest 4 stupenya 4 go st Nagorodi inshih krayin Timoshenko Semen Kostyantinovich u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Timoshenko Marshal Radyanskogo Soyuzu Semen Timoshenko livoruch i general armiyi Georgij Zhukov 1940 rik Chlen CK KP b U v 1937 1940 rokah Chlen Politichnogo byuro CK KP b U v chervni 1938 travni 1940 roku Chlen CK VKP b v 1939 1952 rokah Kandidat u chleni CK KPRS u 1952 1970 rokah Deputat Verhovnoyi Radi URSR 1 go sklikannya 1938 1947 Deputat Verhovnoyi Radi SRSR 1 7 go sklikan BiografiyaRanni roki i pochatok vijskovoyi kar yeri Narodivsya v ukrayinskij rodini v seli Orman teper s Furmanivka Izmayilskij rajon Odeska oblast Ukrayina Zakinchiv silsku shkolu 4 klasi Batko Kostyantin Kost Gavrilovich Timoshenko mati Paraska Adarma Timoshenko ukrayinski selyani z Bessarabiyi Buv simnadcyatoyu molodshoyu ditinoyu v rodini Z grudnya 1914 roku u rosijskij armiyi zakinchiv polkovu kulemetnu shkolu Z 1915 roku brav uchast u Pershij svitovij vijni buv kulemetnikom na Pivdenno Zahidnomu i Zahidnomu frontah Buv nagorodzhenij Georgiyivskimi hrestami troh stupeniv Pid chas sutichki Semen vbiv oficera Za inshimi danimi oficera yakij postijno znushavsya nad soldatami do smerti zabila grupa kulemetnikiv Shobi vryatuvati ryadovogo vid rozstrilu Timoshenko vzyav provinu na sebe spodivayuchis na te sho jogo yak zrazkovogo unter oficera i georgiyivskogo kavalera pokarayut ne nadto suvoro Prote vijskovo polovij sud obijshovsya z Timoshenkom suvoro jogo pozbavili vsih nagorod vijskovogo zvannya i zasudili do chotiroh rokiv katorgi z podalshim zaslannyam do Sibiru U berezni 1917 roci Timoshenko vijshov na svobodu za amnistiyeyu vsim politichnim v yaznyam ogoloshenoyu Timchasovim uryadom U kvitni 1918 roku vstupiv do Chervonoyi armiyi Pid chas Gromadyanskoyi vijni brav uchast u oboroni Caricina tut poznajomivsya zi Stalinim buv komandirom eskadronu 1 m kinnogvardijskogo krimskogo kavalerijskogo polku kavalerijskoyi brigadi z zhovtnya 1919 roku kavalerijskoyi diviziyi Buv p yat raziv poranenij Kavalerijska diviziya Semena Timoshenko brala uchast u boyah pid Voronezhem Kastornoyu Rostovom Zhitomirom i Brodami peresliduvala bilih na Pivdennomu fronti Vzimku 1921 roku jogo diviziya rozgromila vijsko Nestora Mahna pid Gulyajpolem Za muzhnist i geroyizm pid chas Gromadyanskoyi vijni nagorodzhenij troma ordenami Chervonogo Prapora i Pochesnoyu revolyucijnoyu zbroyeyu Mizhvoyennij period U 1922 roci zakinchiv Vishi vijskovo akademichni kursi u 1930 roci kursi komanduvannya pri Vijskovo politichnij akademiyi Iz serpnya 1933 roku zastupnik komanduvacha vijsk Biloruskogo u 1935 1937 rokah komanduvav Harkivskim vijskovim okrugom U chervni 1937 roku priznachenij komanduvachem vijsk Pivnichno Kavkazkogo a z veresnya 1937 roku Harkivskogo vijskovih okrugiv 3 lyutogo 1938 roku komanduvach Kiyivskogo osoblivogo voyennogo okrugu 26 chervnya 1938 roku obranij deputatom Verhovnoyi Radi URSR 1 go sklikannya vid Mogiliv Podilskoyi viborchoyi okrugi 39 Vinnickoyi oblasti Chlen Prezidiyi Verhovnoyi Radi URSR 1 go sklikannya Druga svitova vijna U veresni 1939 roku ocholyuvav Ukrayinskij front pid chas vtorgnennya do Polshi v rezultati yakogo teritoriyi Galichini Volini ta Zahidnoyi Bilorusi buli priyednani do SRSR Vzimku 1939 roku pochalasya radyansko finska vijna Pogano pidgotovleni j osnasheni chastini Chervonoyi armiyi pid komanduvannyam marshala Voroshilova zaznali velicheznih vtrat u hodi bojovih operacij Hid vijskovih dij vdalosya perelomiti lishe todi koli operaciyu ocholiv Semen Timoshenko Z 7 sichnya 1940 roku vin komanduvav Pivnichno Zahidnim frontom vijska yakogo zdijsnili proriv liniyi Mannergejma 21 bereznya 1940 roku za zrazkove vikonannya zavdan komanduvannya i proyavleni pri comu vidvagu i gerojstvo komandarmovi 1 go rangu Semenovi Timoshenku prisvoyeno zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu z vruchennyam ordena Lenina i medali Zolota Zirka 7 travnya 1940 roku vin otrimav zvannya Marshala Radyanskogo Soyuzu i na posadi Narodnogo komisara oboroni SRSR do 19 7 1941 proviv veliku robotu z polipshennya pidgotovki vijsk yih reorganizaciyi tehnichnogo pereosnashennya 28 chervnya 2 lipnya 1940 roku pislya zanyattya vijskami Pivdennogo frontu komanduvach G K Zhukov Besarabiyi Semen Timoshenko vpershe z 1914 roku pobuvav na svoyij malij batkivshini s Orman radyanske Furmanivka v ukrayinskij Besarabiyi zvidki virushiv na front Pershoyi svitovoyi yunakom M S Hrushov rozpovidav sho v ridnij Furmanivci marshal chekala tepla zustrich vlashtovana odnoselchanami Jomu dovelosya vistupiti na improvizovanomu mitingu pryamo z selyanskogo vozu Zalishok dnya i vsyu nich Timoshenko proviv u spilkuvanni z chislennimi rodichami Nimecka karikatura Na pochatku Nimecko radyanskoyi vijni 2 lipnya 1941 roku priznachenij komanduvachem Zahidnogo frontu Bezposeredno keruvav vijskami pid chas oboroni Vitebska Donbasu i Harkova Pid chas Smolenskoyi bitvi jogo vijska zaznali vazhkih vtrat ale proyavili geroyizm i ne dozvolili nimcyam prodovzhiti nastup na moskovskomu napryamku 13 veresnya 1941 roku priznachenij golovnokomanduvachem vijskami Pivdenno Zahidnogo frontu yaki zaznali porazki v bitvi pid Kiyevom Z inshogo boku vidvolikannya 2 yi tankovoyi grupi vermahtu z centralnogo napryamku na pivden spovilnilo prosuvannya grupi armij Centr i dozvolilo radyanskomu komanduvannyu pidgotuvatisya do oboroni Moskvi U listopadi grudni 1941 roku uspishno proviv kontrnastup pid Rostovom na Donu zdobuv peremogu v Yeleckij operaciyi Rostovska operaciya 1941 bula odniyeyu z pershih uspishnih nastupalnih operacij Chervonoyi Armiyi u vijni poryad z Yelninskoyu operaciyeyu i bitvoyu za Moskvu U travni 1942 roku keruvav Harkivskoyu operaciyeyu pid chas yakoyi jogo vijska buli otocheni i zaznali porazki Komanduyuchi Stalingradskim frontom Timoshenko zupiniv protivnika i ne dopustiv jogo vihodu do Volgi lipen veresen 1942 roku Z zhovtnya 1942 roku komanduvav vijskami Pivnichno Zahidnogo frontu Na cij posadi proviv Dem yansku i Starorusku nastupalni operaciyi Nastup zakinchivsya provalom iz velikimi vtratami 13 bereznya Marshal Timoshenko buv znyatij z posadi komanduvacha Pivnichno Zahidnim frontom Isnuye dumka sho cherez proval nastupalnih operacij Operaciya Polyarna Zirka Marshalu Timoshenko bilshe ne doviryali komanduvannya frontami Z bereznya 1943 roku j do kincya vijni buv predstavnikom Stavki Verhovnogo golovnokomanduvannya brav uchast u rozrobci ta provedenni Novorosijskoyi desantnoyi operaciyi zdijsnyuvav koordinaciyu Pivnichno Kavkazkogo frontu Chornomorskogo flotu i Azovskoyi vijskovoyi flotiliyi u rezultati yakoyi buli zvilneni port ta misto Novorosijsk Taman i Tamanskij pivostriv Takozh uspishno v serpni 1944 r proviv Yassko Kishinivskoyi operaciyu u rezultati yakoyi buli znisheni nimecko rumunski vijska vizvoleni teritoriyi Moldovi ta Rumuniyi Pislya zvilnennya Kishineva 25 serpnya Semen Kostyantinovich telegrafuvav J V Stalinu Persha osnovna zadacha postavlena Vami 2 mu i 3 mu Ukrayinskim frontah vikonana Nimecko rumunski vijska rozbiti yih zalishki v bezladdi bizhat za richku Siret Golovna nimecke kishinivske ugrupovannya otocheno i znishuyetsya Sposterigayuchi majsterne kerivnictvo vijskami v shirokomu masshtabi z boku Malinovskogo i Tolbuhina vvazhayu svoyim obov yazkom prositi pro prisvoyennya vijskovogo zvannya Marshal Radyanskogo Soyuzu generalam armiyi Malinovskomu i Tolbuhinu Nezabarom ce prohannya Timoshenko bulo zadovoleno Todi zh Timoshenko pobuvav u ridnomu seli vpershe z lita 1940 r Piznishe S K Timoshenko koordinuvav diyi frontiv v Ugorshini ta Avstriyi U nich na 16 veresnya 1944 roku vin otrimav rozporyadzhennya Stavki VGK pristupiti do koordinaciyi dij 2 go i 4 go Ukrayinskih frontiv v hodi boyiv za pivdennu Ugorshinu i piznishe vzyattya Budapeshta Z lipnya 1941 po lyutij 1945 rr chlen Stavki Verhovnogo Golovnokomanduvannya Za uspishne provedennya vijskovih operacij i koordinaciyu dij frontiv Semen Timoshenko buv nagorodzhenij ordenom Peremoga 4 chervnya 1945 roku Pislyavoyennij period U pislyavoyennij chas komanduvav vijskami Baranovichskogo 1945 1946 Pivdenno Uralskogo 1946 1949 i Biloruskogo vijskovih okrugiv 1949 1960 U 1961 1970 rokah golova Radi komitetu veteraniv vijni Drugoyu medallyu Zolota Zirka marshal Radyanskogo Soyuzu Timoshenko buv nagorodzhenij 18 lyutogo 1965 roku za zaslugi pered Batkivshinoyu i Zbrojnimi Silami SRSR u den svogo 70 richchya Pomer 31 bereznya 1970 roku Pohovanij u Moskvi Ocinki v istoriografiyi Igor Rozdobudko istorik perekladach za nakazom Stalina marshal Semen Timoshenko kinuv u nastup nepidgotovleni vijska yaki buli legko otocheni nimcyami ta vzyati u kotel Sam marshal Timoshenko nakazav zabrati vsi bojovi znamena vijskovih chastin sho buli otocheni do svogo osobistogo litaka i na tomu litaku viletiv z frontu kinuvshi tisyachi svoyih bijciv naprizvolyashe Dlya nogo bulo golovnishe sho vryatovani znamena adzhe poki znamena ne zdani vorogu isnuyut i ci chastini haj navit uves lyudskij sklad tih chastin znik u nimeckomu otochenni Lyudej mozhna znajti novih babi she ponarodzhuyut i zi starimi znamenami ci novi lyudi pidut u novij bij a pro starih lyudej prosto zabudut Ne bulo yih i vse U lipni 1941 roku obgovoryuyuchi zi Stalinim diyi Zahidnogo frontu v boyah za Smolensk Georgij Zhukov dav visoku ocinku vijskovim zdibnostyam Timoshenka Marshal Timoshenko komanduye frontom menshe chotiroh tizhniv U hodi Smolenskoyi bitvi dobre vivchiv vijska pobachiv na sho voni zdatni Vin zrobiv use sho mozhna bulo zrobiti na jogo misci i majzhe na misyac zatrimav protivnika v rajoni Smolenska Dumayu sho nihto inshij bilshe ne zrobiv bi Vijska viryat u Timoshenka a ce golovne Originalnij tekst ros Marshal Timoshenko komanduet frontom menee chetyreh nedel V hode Smolenskogo srazheniya horosho uznal vojska uvidel na chto oni sposobny On sdelal vse chto mozhno bylo sdelat na ego meste i pochti na mesyac zaderzhal protivnika v rajone Smolenska Dumayu chto nikto drugoj bolshe ne sdelal by Vojska veryat v Timoshenko a eto glavnoe RodinaPersha druzhina Katerina Svyatoslavivna Leonova Donka Katerina 1923 1988 Onuchka Svitlana 1947 1990 Onuk Vasil 1949 1972 Druga druzhina Anastasiya Mihajlivna Zhukovska 1908 1962 Donka Olga 1927 2002 Sin Kostyantin 1930 2004 Onuki Semen pom 1974 ta Vasil Cikavij faktVidomo sho Timoshenko krim rosijskoyi ta ridnoyi ukrayinskoyi nepogano znav moldovskij dialekt rumunskoyi movi oskilki bilshist naselennya jogo ridnogo sela moldovani NagorodiRosijska imperiya Georgiyivskij hrest 2 go stupenya Georgiyivskij hrest 3 go stupenya Georgiyivskij hrest 4 go stupenya SRSR Dvichi Geroj Radyanskogo Soyuzu 21 bereznya 1940 18 lyutogo 1965 Vishij radyanskij vijskovij orden Peremoga 4 chervnya 1945 5 ordeniv Lenina 22 02 1938 21 03 1940 21 02 1945 18 02 1965 18 02 1970 Orden Zhovtnevoyi Revolyuciyi 22 02 1968 5 ordeniv Chervonogo Prapora 25 07 1920 11 05 1921 22 02 1930 3 11 1944 6 11 1947 3 ordena Suvorova 1 stupenya 9 10 1943 12 09 1944 27 04 1945 Pochesna revolyucijna zbroya 28 11 1920 Pochesna imenna shashka iz zolotim zobrazhennyam Derzhavnogo gerba SRSR 22 02 1968 Medal Za oboronu Leningrada Medal Za oboronu Stalingrada Medal Za oboronu Kiyeva Medal Za oboronu Kavkazu Medal Za peremogu nad Nimechchinoyu u Velikij Vitchiznyanij vijni 1941 1945 rr Medal 20 rokiv peremogi u Velikij Vitchiznyanij vijni 1941 1945 rr Medal Za peremogu nad Yaponiyeyu Medal Za vzyattya Budapeshta Medal Za vzyattya Vidnya Medal Za vizvolennya Belgrada Medal XX rokiv Robitnicho Selyanskij Chervonij Armiyi Medal 30 rokiv Radyanskij Armiyi ta Flotu Medal 40 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Medal 50 rokiv Zbrojnih Sil SRSR Medal V pam yat 800 richchya Moskvi Medal V pam yat 250 richchya Leningrada Inozemni nagorodi Orden Tudora Vladimiresku 1 go stupenya SRR Orden Bilogo leva Za peremogu 1 go stupenya ChSSR Zolotij orden Partizanskoyi Zirki SFRYu Medal 30 rokiv Halhin Golskoyi Peremogi MNR Pam yatBronzove pogruddya na batkivshini u s Furmanivka na Odeshini Memorialna doshka na budinku shtabu Biloruskogo vijskovogo okrugu Vulici v Sankt Peterburzi Voronezhi Kiyevi Izmayili Minsku Rostovi na Donu na budinkah 4 ta 40 buli vstanovleni memorialni doshki U danij chas doshka vstanovlena na budinku 46 Jogo im ya prisvoyeno Vijskova akademiya vijsk radiacijnogo himichnogo i biologichnogo zahistu ta inzhenernih vijsk imeni Marshala Radyanskogo Soyuzu S K Timoshenko U SRSR i Kirgizstani vipusheni poshtovi marki prisvyacheni Timoshenku Pogruddya u Furmanivci Poshtova marka SRSR 1980 Poshtova marka Kirgizstanu 2005PosilannyaTimoshenko Semyon Konstantinovich Marshal Sovetskogo Soyuza 31 serpnya 2009 u Wayback Machine Timoshenko Semen Konstantinovich 11 kvitnya 2009 u Wayback Machine Timoshenko Semen Konstantinovich 4 bereznya 2016 u Wayback Machine PrimitkiPostanova RNK SRSR i CK VKP b Pro stvorennya Stavki Golovnogo Komanduvannya a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Timoshenko Semyon Konstantinovich www warheroes ru Arhiv originalu za 28 kvitnya 2012 Procitovano 28 veresnya 2020 Konstantin Gavrilovich Timoshenko geni family tree ukr Procitovano 28 veresnya 2020 Paraskeva Timoshenko geni family tree ukr Procitovano 28 veresnya 2020 Ivanenko Igor 18 lyutogo 2019 Ukraina ru ros Arhiv originalu za 29 lipnya 2020 Procitovano 28 veresnya 2020 www vokrugsveta ru ros Arhiv originalu za 23 serpnya 2011 Procitovano 28 veresnya 2020 militera lib ru Arhiv originalu za 14 lipnya 2014 Procitovano 28 veresnya 2020 DzherelaPortugalskij R M Domank A S Kovalenko A P Marshal S K Timoshenko 14 lipnya 2014 u Wayback Machine M Izdatelstvo MOF Pobeda 1945 god 1994 ros Spisok deputativ Verhovnoyi Radi URSR pershogo sklikannya obranih 26 chervnya 1938 roku CDAVO Ukrayini f R 1 op 31 spr 2 ark 74 Spisok deputativ obranih do Verhovnoyi Radi URSR Visti CVK URSR gazeta Kiyiv 1938 148 5338 29 chervnya S 1 Mizhnarodne viznannya ta nagorodi Poperednik SShA Lyudina tizhnya zhurnalu Tajm 30 chervnya 1941 Nastupnik Josuke Macuoka Yaponska imperiya Poperednik Dmitro Shostakovich SRSR Lyudina tizhnya zhurnalu Tajm 27 lipnya 1942 Nastupnik Sejsiro Itagaki Yaponska imperiya Poperednik Marshal Radyanskogo Soyuzu Kliment Voroshilov 1934 1940 Narodnij Komisar oboroni SRSR 7 travnya 1940 19 lipnya 1941 Nastupnik Generalisimus Radyanskogo Soyuzu Josip Stalin 1941 1946