Собор Святого Лаврентія (Собор Св. Ловро) (хорв. Katedrala sv. Lovre) — кафедральний собор у м. Трогірі (Хорватія). Розташований у північній частині головної міської площі. Збудований у XIII—XVI століттях на фундаменті старої базиліки.
Собор Святого Лаврентія | |
---|---|
![]() Собор святого Лаврентія | |
43°31′01″ пн. ш. 16°15′05″ сх. д. / 43.517083° пн. ш. 16.25139° сх. д.Координати: 43°31′01″ пн. ш. 16°15′05″ сх. д. / 43.517083° пн. ш. 16.25139° сх. д. | |
Тип споруди | собор |
Розташування | Хорватія, Трогір |
Початок будівництва | 1213–1251 |
Кінець будівництва | 1589 |
Стиль | романський, готичний (склепіння), маньєризм (дзвіниця) |
Належність | Римо-Католицька Церква |
Єпархія | Спліт-Макарська архідієцезія |
Стан | d (Z-3489) і частина об'єкта Світової спадщини ЮНЕСКО[d] |
Епонім | Лаврентій Римський |
Присвячення | Лаврентій Римський |
Покровитель | Лаврентій Римський |
![]() ![]() Собор Святого Лаврентія (Трогір) (Хорватія) | |
|
Відомий своїм внутрішнім оздобленням завдяки різьбленому західному порталу майстра Радована (1240 року) та каплиці Св. Іоанна Трогірського (каплиця Івана Урсіні), збудованій у XV столітті учнем Донателло Ніколою Флорентинцем (1430—1505) та декорованій роботами таких скульпторів як (1425—1505) та Іван Дукнович (1440—1514). У скарбниці собору зберігається колекція середньовічного образотворчого та декоративно-ужиткового мистецтва. Дзвіниця має риси романського, готичного та ренесансного стилів.
Вважається однією з найвизначніших пам'яток архітектури і релігії міста. У 1997 році собор як частина старого міста Трогіра був включений до списку Світової спадщини ЮНЕСКО.
Історія
Собор почали зводити у першій половині XIII століття (не пізніше 1213 року) ні місці старішого, який постраждав наприкінці XII століття у результаті венеційського спустошення. Собор був присвячений святому Лаврентію. Ділянка, на якій зведено собор, ймовірно, з давніх часів була культовим місцем, оскільки у фундаменті дзвіниці були знайдені залишки жертовника богині Гери, які свідчать про те, що на цьому місці знаходився давньогрецький храм. В ранньохристиянський період тут знаходилась базиліка.
У народі собор відомий як «Святий Іоанн», за блаженним Іоанном, трогірським єпископом, мощі якого зберігаються у прибудованій до собору каплиці.
Загальний опис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDFSaFptVnNYekE1T1Y5VWNtRjFYeTFmVkhKdloybHlYeTFmUkc5dEpUSkRYME5vYjNKaGJuTnBZMmgwWHkxZlNHVnNhVzluY21GbWFXVmZTMjkzWVd4amVubHJYekU1TURrdWFuQm5Mekl3TUhCNExWUmhabVZzWHpBNU9WOVVjbUYxWHkxZlZISnZaMmx5WHkxZlJHOXRKVEpEWDBOb2IzSmhibk5wWTJoMFh5MWZTR1ZzYVc5bmNtRm1hV1ZmUzI5M1lXeGplbmxyWHpFNU1Ea3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Собор Св. Лаврентія — романська тринефна базиліка із трьома напівкруглими апсидами. Зовнішня компактність та значність, зсередини ще більша виражена, завдяки міцним пілонам, що розділяють просторий і високий центральний неф від бокових. На відміну від інших далматинських церков, які будувалися у період зрілої романіки, трогірський собор має портик, спроектований уже на початковій стадії будівництва, причому з боків планувалося звести дві дзвіниці. Однак, історичні обставини вплинули на вигляд будівлі. Будівництво собору було завершене у середині XIII століття. До північного боку примкнув ряд прибудов ще до початку періоду Ренесансу.
Особливо довго, впродовж майже трьох з половиною століть тривало будівництво тільки однієї дзвіниці, яке було завершене у 1603 році. Збудована у південно-західній частині собору та прикрашена кам'яною пластикою, дзвіниця домінує над усім простором площі. Стіна південного бокового нефу, так само як і середнього, піднятого, а також портик прикрашені стриманим романським декором, простими пілястрами, між якими вставлені вузькі вікна із напівкруглою аркою, а з самого верху розташований ряд сліпих аркад. Майже таким чином декоровані і три напівкруглі апсиди, які також завершуються чередою сліпих аркад, тоді як віконні прорізи відділені між собою спіральними колонами романського стилю. У центрі південного бокового фасаду відкривається романський портал, що піднімається над рівнем площі рядами напівкруглих сходів. Латинський напис на порталі свідчить про те, що будівництво його було завершено у 1213 році, у часи єпископа Трегуна, родом із Тоскани. Плити стін добре витесані, всі архітектонічні членування і прикраси виконані з високим почуттям міри та каменярською майстерністю.
На порівняно схиловому фронтоні центрального нефу лише у 1370 році з'явилась велика готична троянда. В результаті венеційської облоги та боїв за остаточне завоювання Трогіра, собор був серйозно пошкоджений, і тому при відновленні у XV столітті зазнав значних перебудов у дусі пізньої готики.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlE0TDFSeWIyZHBjbDlCYVhKZmRtbGxkMTh5TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxVWNtOW5hWEpmUVdseVgzWnBaWGRmTWk1cWNHYz0uanBn.jpg)
А саме спорудження готичних склепінь над центральним нефом собору, прибудови до північної стіни і зведення двох ярусів дзвіниці. У першій половині XV століття було знесено ряд старих будівель, які з північної сторони примикали до собору, і майстри Нікола Рачич і Марко Груато прибудували каплицю Св. Ієроніма (1438—1446) до бокової стіні. У середині століття була значно перебудована у готичному стилі ризниця, у 1460 році архітектор та скульптор (1425—1505) почав будувати баптистерій у північній стороні портика. Баптистерій був завершений через сім років у співпраці з іншим архітектором і скульптором епохи Ренесансу Ніколою Флорентинцем (1430—1505), який у 1468 році розпочав будівництво каплиці трогірського єпископа Св. Іоанна.
Перед західним фасадом собору знаходиться критий вестибюль, який широко розкривається на захід. Вестибюль має перекритий аркою вхід, що відкривається з півдня, зі сторони площі. Над простором собору зімкнулися готичні ребра, що спираються на розкішно оформлені капітелі із зооморфними мотивами. Такий архітектурний задум немає собі рівних в архітектоніці презентабельних сакральних споруд на всьому просторі хорватського узбережжя Адріатичного моря. У південній стороні вестибюль несе функцію бази дзвіниці, а в північній частині має вхід до баптистерію, збудованому у XV столітті. У центрі вестибюля знаходиться головний, західний портал собору. Вестибюль закінчується до заходу терасою, обнесеною кам'яною огорожею із колонами, а до півдня, до площі — балконом. Над вестибюлем височить західний фасад центрального нефу собору.
Дзвіниця
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhrTDFSeWIyZHBjbFJ2ZDJWeUxtcHdaeTh5TURCd2VDMVVjbTluYVhKVWIzZGxjaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Висота дзвіниці собору сягає 47 метрів. Її будівництво було розпочате ще наприкінці XIV століття, однак у 1420 році вона сильно постраждала в результаті венеційської облоги та завоювання міста. Будівництво першого ярусу було завершено у 1422 році у ході робіт по відновленню собору від наслідків венеційських руйнувань. Дзвіниця зводилась у стриманих готичних формах із використанням суцільних стінних площин і тонко висічених капітелей на готичних двохаркових вікнах. На ярусі є написи майстрів Матея і Степана. Відновлювальні роботи повністю завершив майстер Матей Гойкович.
Другий ярус зводився у 40-ві роки XV століття уже у стилі квітучої венеційської готики, причому авторство архітектурного рішення приписується Лоренцо Пінчіно, який до цього був провідним майстром у споруджені собору Св. Якова у Шибенику. Пінчіно, який у Венеції брав участь у будівництві палаццо Ка' д'Оро, свій досвід набутий у тонкому використанні площин у стінній поверхні і створенні вишуканої кам'яної сітки і тонких високих стовпчиків, застосував і при спорудженні дзвіниці. За задумом та вишуканістю оздоблення, дзвіниця вважається одним із найкращих зразків квітучої венеційської готики на хорватському Адріатичному узбережжі.
Третій ярус дзвіниці та піраміду, яка її вінчає, закінчену раніше, але сильно пошкоджену, відновив і у її формах пізнього Ренесансу завершив у 1605 році майстер Трифун Боканич (1575—1609). Останній ярус своєю досить скороченою висотою і дещо важкими елементами архітектонічного декору трохи зіпсував готичну концепцію. З чотирьох сторін бази кінечної піраміди Боканич встановив чотири скульптури венеційського маньєристського скульптора (1525—1608). З нагоди нещодавньої реконструкції дзвіниці скульптури були замінені копіями. Оригінали, разом з іншими творами сакрального скульптурного мистецтва виставлені у сусідній церкві Св. Іоанна Хрестителя. У шар, що вінчає вершину дзвіниці, були поміщені мощі святих для того, аби захистити собор і місто від негод.
Баптистерій
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN6TDFabGMzUnBZblZzWlY5dlpsOURZWFJvWldSeVlXeGZiMlpmVTNRdVgweGhkM0psYm1ObFgybHVYMVJ5YjJkcGNpNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RWbVZ6ZEdsaWRXeGxYMjltWDBOaGRHaGxaSEpoYkY5dlpsOVRkQzVmVEdGM2NtVnVZMlZmYVc1ZlZISnZaMmx5TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Колишній баптистерій собору був круглої форми і знаходився на площі. У другій половині XV століття, у той час коли створювався вільний простір у північній стороні собору, виникла ідея збудувати новий баптистерій саме у північній стороні вестибюля. Проект був доручений Андрії Алеші, архітектору і скульптору родом з албанського міста Дураццо, оскільки він вже показав свою майстерність у роботі, яку він провів у кафедральному соборі Св. Якова у Шибенику. За для цього була замурована північна арка вестибюля. Над добре розчленованим, майже квадратної форми, порталом баптистерію Алеші у трохи видовженій формі створив великий барельєф «Хрещення Христа на річці Йордан». Очевидно, що цей барельєф створювався під впливом і при досконалому знанні представників живопису раннього Ренесансу.
Просторовість і перспектива чітко відзначені градацією об'ємів фігур, що зображені на передньому і другому планах. Увесь внутрішній вигляд баптистерію свідчить про синкретичний стиль, за допомогою якого поєднуються дві майже взаємовиключні художні концепції — готична і ренесансна. На будівництво баптистерію значно вплинув вигляд сплітського баптистерію, який знаходиться у римському храмі Юпітера (частина палацу Діоклетіана), звідки була запозичена ідея касетного склепіння. Однак трогірський баптистерій немає сферичної форми, яка є у сплітському. Тут він переломлений по поздовжній осі, що є свідченням впливу готичного стилю.
Будівництво баптисерію проводилось за принципом монтажного будування, яке вже використовувалось при будівництві кафедрального собору Св. Якова у Шибенику. Оброблені кам'яні плити зі своєю архітектонічною пластикою виготовлялися ще до будівництва, а потім пазовою системою кріплення з'єднувалися у ціле. Однак, у ході будівництва були допущені деякі помилки, про що свідчать переломи у декількох фігурах янголів.
До впливу Ренесансу, головним чином, того, який позначився на роботі архітектора і скульптора Ніколи Флорентинця, відноситься фриз із фігурками янголят, що тримають важкі вінки, який простягнувся по всім чотирьом стінам баптистерію. На фронтоні південної стіни баптистерію Алеші створив барельєф із зображенням Св. Ієроніма, який спирається на розгорнуту книгу у печері, у компанії з левом, що смиренно на нього дивиться. Купель схожа на ту, яка знаходиться у соборі Св. Якова у Шибенику.
Вписаний із внутрішньої сторони на одвірку латинський напис, який свідчить про те, що ця будівля споруджена Андрією Алеші, і що її будівництво було завершене у 1467 році при єпископі Якові Турлоні.
Портал Радована
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZtTDFKaFpHOTJZVzRsTWpkelgxQnZjblJoYkY5c2FXOXVYekV1YW5Cbkx6RTRNSEI0TFZKaFpHOTJZVzRsTWpkelgxQnZjblJoYkY5c2FXOXVYekV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Центральний портал собору був створений майстром Радованом приблизно у 1240 році, про що свідчить напис, зроблений самим автором. Своєю пластичністю, життєвістю і сміливістю композиції скульптури майстра Радована порівнюються із важливими досягненнями зрілої романської епохи у Північній Італії, причому у деяких деталях вони перевершують роботи (1150—1230).
Особливим виділяється центральний барельєф люнета порталу, на якому одночасно зображені три сцени — «Різдво Христове», «Подорож трьох волхвів» і «Поклоніння пастухів». Це робота самого майстра Радована, оскільки на рельєфі знаходиться напис із його ім'ям і датою створення. Гнучкість фігур, їх майже природне згинання, що відповідає композиційній схемі, об'ємність, що підкреслена тривимірністю та витончена обробка свідчать про роботу великого значення, а також майстерність скульптора, перспективне скорочення зображення передбачає новий період у європейському мистецтві.
У напівкруглому поясі над люнетом зображені сцени «Благовіщення», «Поклоніння трьох волхвів», «Сон Йосифа» та група янголів, що співають хвалебні пісні. Портал має міцні бокові консолі, на яких установлені скульптури лева та левиці. З обох сторін порталу встановлені пілястри, які покриті рельєфами. Їх підтримують по два атланти (в загальній кількості вісім). На першій парі пілястр зображений повний цикл місяців року зі знаками зодіаку. Деякі барельєфи були створені майстром Радованом, інші — виготовили в його майстерні. Поряд із першою парою пілястр, біля самих дверних стулок, встановлені два вузьких стовпи, які розкішно декоровані стилізованим листям, крізь які проглядаються жваві сцени полювання, битв, а також один кентавр та сцена «Викрадення Європи».
Інтер'єр
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEwTDBOcFltOXlhWFZ0WDI5bVgwTmhkR2hsWkhKaGJGOXZabDlUZEM1ZlRHRjNjbVZ1WTJWZmFXNWZWSEp2WjJseUxtcHdaeTh5TURCd2VDMURhV0p2Y21sMWJWOXZabDlEWVhSb1pXUnlZV3hmYjJaZlUzUXVYMHhoZDNKbGJtTmxYMmx1WDFSeWIyZHBjaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Масивність і компактність маси кафедрального собору Св. Лаврентія знаходять ще більшого вираження в його інтер'єрі, у якому домінують монументальні пілони і високі напівциркульні арки, що розділяють високий середній неф від бокових. Центральний неф при реконструкції у XV столітті був перекритий хресто-ребровим склепінням. Послідовникам майстра Радована приписуються два предмети церковного начиння — ківорій над центральним вівтарем та восьмигранна кафедра, що знаходиться ліворуч від вівтарної частини, презбітерія.
Кафедра, яка, попри свою монументальність, гармонічно вписуються в інтер'єр собору та нагадує ту, яка знаходиться у соборі Св. Домнія у Спліті. Кафедру підтримують колони із розкішно вирізьбленими капітелями. Ківорій являє собою двоярусне кам'яне шатро, що розкинулось над вівтарним столом і стоїть на чотирьох колонах. Своїм розташуванням і габаритами він добре вписався у простір, розмістившись перед апсидою центрального нефу. На лицьовій стороні ківорія над кам'яною балкою знаходяться дві скульптури — Богородиці та архангела Гавриїла, які разом утворюють сцену Благовіщення. Скульптури створив майстер Мавар на початку XIV століття. У презбітерії собору знаходяться вкриті багатою різьбою, різнокольорові і частково позолочені готичні хорові сидіння, які у 1439 році створив майстер Іван Будиславич. Завдяки своєму оздобленню вони вважаються одними із найкращими у Далмації. Після проведення відновлювальних робіт у соборі наглядно проявився контраст між забарвленням дерева і розписними деталями. Над кожним сидінням знаходиться рельєф із позолоченим погруддям одного зі старозаповітних пророків.
Під склепінням центрального нефу на своєму первісному місці висить велике розписне готичне розп'яття, яке виготовив хорватський живописець (1412—1448). На стінах кафедрального собору знаходяться ряд картин художників епохи маньєризму та бароко, а саме Якопо Пальми молодшого (1548/1550—1648), Агостіно Рідольфі (1646—1727), Доменіко Сагомані та Джованні Батісти Піттері. У соборі багато надгробних плит і написів трогірських патриціїв та єпископів.
До північної сторони собору прибудована каплиця Св. Ієроніма. Її будували з 1431 по 1436 рік архітектори Нікола Рачич та венеційець Марко Груато. Каплиця, так, як і центральний неф храму, врита хрестово-ребровим склепінням.
У середині XV століття у готичному стилі була збудована ризниця кафедрального собору. У 1458 році майстер Григорій Видов, разом із венеційськими різьбярами виготовив розкішно вирізьблену та інкрустовану дерев'яну шафу, в якій зберігались скарби кафедрального собору. Над шафою зображені герби усіх трогірських єпископів.
Скарбниця
У скарбниці кафедрального собору Св. Лаврентія зберігається низка цінних творів мистецтва, в першу чергу, ювелірного мистецтва та шиття золотом, особливо, тих, що датуються XIV—XV століттям. Окрім релікварія із мощами блаженного Іоанна Трогірського XIV століття, в колекції виділяються готичний диптих зі слонової кістки; срібний готичний глечик, стилізований у вигляді дракона, вкритий викарбуваним орнаментом, що нагадує луску змії; срібна статуя Св. Лаврентія; срібний хрест, зроблений у Авіньйоні (XIV ст.); срібна скульптура блаженного Іоанна Трогірського із моделлю міста Трогіра у руках (XV ст.); велике розписне розп'яття із кафедрального собору, виконане майстернею Блажа Юрія Трогірянина (XV ст.); релікварій митра Ніколо Казотті (XIV ст.).
![]() | ![]() |
Срібний глечик XIV ст., скарбниця | Релікварій з руками бл. Іоанна Трогірського XV ст., скарбниця |
Велику цінність має також відомий капюшон, прикрашений золотою вишивкою, перлинами і дорогоцінним камінням, що рельєфно зображує сцену зі Св. Мартином та жебраком. Раніше хорватська історіографія співвідносила цю реліквію із перебуванням угорсько-хорватського короля Бели IV у Трогірі, втім, нині вважається, що цей твір мистецтва належить до початку XV століття.
Каплиця Св. Іоанна Трогірського
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3TDBOaGRHaGxaSEpoYkY5dlpsOVRkQzVmVEc5MmNtOWZMVjlVY205bmFYSmZMVjlEY205aGRHbGhMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFEWVhSb1pXUnlZV3hmYjJaZlUzUXVYMHh2ZG5Kdlh5MWZWSEp2WjJseVh5MWZRM0p2WVhScFlTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Каплиця небесного заступника міста Трогіра, блаженного Іоанна (також відома як каплиця Івана Урсіні), трогірського єпископа, вважається одним із найважливіших ранньохристиянських ансамблів на території Хорватії. Каплиця, що примикає до стіни лівого нефу кафедрального собору і знаходиться навпроти південного порталу, є цілісною спорудою із багатим і комплексним реєстром архітектонічної пластики, барельєфів та скульптур. Каплиця була створена як усипальниця свого замовника, єпископа Якова Турлона, який як високоосвічений церковний сановник, був і співавтором іконографічної програми, разом із самим автором, архітектором і скульптором Ніколою Флорентинцем, і, ймовірно, з видатним трогірським гуманістом та ерудитом Коріоланом Чіпіко. Ім'я Чіпіко згадується в угоді про будівництво, підписаної 4 січня 1468 року, в якій він представляє іншого архітектора, .
Будівництво каплиці тривало впродовж трьох десятиліть. Деякі скульптури були встановлені пізніше, у XVI столітті. Однак, програма будівництва не була повністю реалізована, оскільки постійно вносились зміни, а також не був створений запланований спочатку вівтар для каплиці. В епоху бароко відбулись зміни, після яких почали застосовувати барвистий мармур, і все-таки, початковий ренесансний проект виявився гармонічним і переконливим, що всі наступні зміни не зашкодили початковому задуму.
Для будівництва каплиці зразком став римський храм Юпітера, який входив до складу палацу Діоклетіана у Спліті, в якому помістився баптистерій кафедрального собору Св. Домнія. Целла колишнього храму врита касетним циліндричним склепінням, яке часто застосовувалося у ренесансному наслідуванні античної архітектури та архітектурної пластики.
Реставрація
У кафедральному соборі було проведено низку реставраційних робіт. Проекти були здійснені реставраційною фірмою Sansovino s.n.c. (Венеція) за підтримки американської організації Venetian Heritage Inc. Проекти з відновлення включають:
- Каплиця Св. Іоанна Трогірського (травень 2000—червень 2002). Спонсор проекту: Venetian Heritage Inc. Міністерством культури, пам'ятників та мистецтва Хорватії були вирішені структурні проблеми з дахом, а Venetian Heritage зосередились на очищенні та збереженні каменю. Ці реставраційні роботи на основі наукових досліджень проводились за участю міжнародного співробітництва, отримали у 2003 році нагороду Європейського Союзу за культурну спадщину/Europa Nostra Awards за високу якість.
- Романський портал, готичний вестибюль та ренесансний баптисерій (січень 2004—червень 2006). Спонсори проекту: Venetian Heritage Inc., Getty Foundation, Міністерство культури Хорватії, Сондра Вітні, Arch Foundation, регіон Венето, Джиліан Еттфілд, Лоуренс Лоуетт. Поверхні з сірого мармуру (breccia africana) оброблялися різними шарам мікрокристалічного ренесансного воску. Де можливо, була встановлена електрична система захисту від голубів. Очищення стін вестибюля в основному здійснювалося за допомогою механічних засобів: пневматичних мікроскальпелів і точних вібро-інструментів. Також для очистки застосовувався лазерні системи PHOENIX та SMART CLEAN II.
- Кафедра (січень—квітень 2007). Спонсори проекту: Venetian Heritage Inc. та The Krehbiel Family Foundation. До реставрації, уся кафедра була вкрита товстим шаром чорного осаду, що зробило майже неможливим розрізнити текстуру і колір різних видів мармуру. Зрештою реставраторам вдалося виявити оригінальну позолоту на капітелях та старий мармур.
Примітки
- Трогир. Энциклопедический словарь. 2009 (рос.)
- Трогир. Католическая энциклопедия. 2011 (рос.)
- Трогир. «Популярная художественная энциклопедия.» Под ред. Полевого В. М.; М.: Издательство «Советская энциклопедия», 1986 (рос.)
- Історичний центр міста Трогір — Офіційний сайт ЮНЕСКО [ 13 червня 2016 у Wayback Machine.] (англ.)
- (італ.) . Venetian Heritage Inc. Архів оригіналу за 3 вересня 2014. Процитовано 31 серпня 2014.
- (італ.) . Venetian Heritage Inc. Архів оригіналу за 3 вересня 2014. Процитовано 31 серпня 2014.
- (італ.) . Venetian Heritage Inc. Архів оригіналу за 3 вересня 2014. Процитовано 31 серпня 2014.
Література
- Антун Травирка. Трогир: история, культура, художественное наследие = Trogir: povijest, kultura, umjetnička baština. — Zadar : Forum, 2008. — 112 с. — . (рос.)
- Антун Травирка. Далмация: история, культура, художественное наследие = Dalmacija: povijest, kultura, umjetnička baština. — Zadar : Forum, 2008. — 156 с. — . (рос.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Собор Святого Лаврентія (Трогір)
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Sobor Svyatogo Lavrentiya Sobor Sv Lovro horv Katedrala sv Lovre kafedralnij sobor u m Trogiri Horvatiya Roztashovanij u pivnichnij chastini golovnoyi miskoyi ploshi Zbudovanij u XIII XVI stolittyah na fundamenti staroyi baziliki Sobor Svyatogo LavrentiyaSobor svyatogo Lavrentiya43 31 01 pn sh 16 15 05 sh d 43 517083 pn sh 16 25139 sh d 43 517083 16 25139 Koordinati 43 31 01 pn sh 16 15 05 sh d 43 517083 pn sh 16 25139 sh d 43 517083 16 25139Tip sporudi soborRoztashuvannya Horvatiya TrogirPochatok budivnictva 1213 1251Kinec budivnictva 1589Stil romanskij gotichnij sklepinnya manyerizm dzvinicya Nalezhnist Rimo Katolicka CerkvaYeparhiya Split Makarska arhidiyeceziyaStan d Z 3489 i chastina ob yekta Svitovoyi spadshini YuNESKO d Eponim Lavrentij RimskijPrisvyachennya Lavrentij RimskijPokrovitel Lavrentij RimskijSobor Svyatogo Lavrentiya Trogir Horvatiya Sobor Svyatogo Lavrentiya u Vikishovishi Vidomij svoyim vnutrishnim ozdoblennyam zavdyaki rizblenomu zahidnomu portalu majstra Radovana 1240 roku ta kaplici Sv Ioanna Trogirskogo kaplicya Ivana Ursini zbudovanij u XV stolitti uchnem Donatello Nikoloyu Florentincem 1430 1505 ta dekorovanij robotami takih skulptoriv yak 1425 1505 ta Ivan Duknovich 1440 1514 U skarbnici soboru zberigayetsya kolekciya serednovichnogo obrazotvorchogo ta dekorativno uzhitkovogo mistectva Dzvinicya maye risi romanskogo gotichnogo ta renesansnogo stiliv Vvazhayetsya odniyeyu z najviznachnishih pam yatok arhitekturi i religiyi mista U 1997 roci sobor yak chastina starogo mista Trogira buv vklyuchenij do spisku Svitovoyi spadshini YuNESKO IstoriyaSobor pochali zvoditi u pershij polovini XIII stolittya ne piznishe 1213 roku ni misci starishogo yakij postrazhdav naprikinci XII stolittya u rezultati venecijskogo spustoshennya Sobor buv prisvyachenij svyatomu Lavrentiyu Dilyanka na yakij zvedeno sobor jmovirno z davnih chasiv bula kultovim miscem oskilki u fundamenti dzvinici buli znajdeni zalishki zhertovnika bogini Geri yaki svidchat pro te sho na comu misci znahodivsya davnogreckij hram V rannohristiyanskij period tut znahodilas bazilika U narodi sobor vidomij yak Svyatij Ioann za blazhennim Ioannom trogirskim yepiskopom moshi yakogo zberigayutsya u pribudovanij do soboru kaplici Zagalnij opisApsidi soboru Fogograf Georg Kovalchik vzyato z Pam yatki kulturi Dalmaciyi 1909 Viden Sobor Sv Lavrentiya romanska trinefna bazilika iz troma napivkruglimi apsidami Zovnishnya kompaktnist ta znachnist zseredini she bilsha virazhena zavdyaki micnim pilonam sho rozdilyayut prostorij i visokij centralnij nef vid bokovih Na vidminu vid inshih dalmatinskih cerkov yaki buduvalisya u period zriloyi romaniki trogirskij sobor maye portik sproektovanij uzhe na pochatkovij stadiyi budivnictva prichomu z bokiv planuvalosya zvesti dvi dzvinici Odnak istorichni obstavini vplinuli na viglyad budivli Budivnictvo soboru bulo zavershene u seredini XIII stolittya Do pivnichnogo boku primknuv ryad pribudov she do pochatku periodu Renesansu Osoblivo dovgo vprodovzh majzhe troh z polovinoyu stolit trivalo budivnictvo tilki odniyeyi dzvinici yake bulo zavershene u 1603 roci Zbudovana u pivdenno zahidnij chastini soboru ta prikrashena kam yanoyu plastikoyu dzvinicya dominuye nad usim prostorom ploshi Stina pivdennogo bokovogo nefu tak samo yak i serednogo pidnyatogo a takozh portik prikrasheni strimanim romanskim dekorom prostimi pilyastrami mizh yakimi vstavleni vuzki vikna iz napivkrugloyu arkoyu a z samogo verhu roztashovanij ryad slipih arkad Majzhe takim chinom dekorovani i tri napivkrugli apsidi yaki takozh zavershuyutsya cheredoyu slipih arkad todi yak vikonni prorizi viddileni mizh soboyu spiralnimi kolonami romanskogo stilyu U centri pivdennogo bokovogo fasadu vidkrivayetsya romanskij portal sho pidnimayetsya nad rivnem ploshi ryadami napivkruglih shodiv Latinskij napis na portali svidchit pro te sho budivnictvo jogo bulo zaversheno u 1213 roci u chasi yepiskopa Treguna rodom iz Toskani Pliti stin dobre vitesani vsi arhitektonichni chlenuvannya i prikrasi vikonani z visokim pochuttyam miri ta kamenyarskoyu majsternistyu Na porivnyano shilovomu frontoni centralnogo nefu lishe u 1370 roci z yavilas velika gotichna troyanda V rezultati venecijskoyi oblogi ta boyiv za ostatochne zavoyuvannya Trogira sobor buv serjozno poshkodzhenij i tomu pri vidnovlenni u XV stolitti zaznav znachnih perebudov u dusi piznoyi gotiki Sobor Viglyad z ptashinogo letu A same sporudzhennya gotichnih sklepin nad centralnim nefom soboru pribudovi do pivnichnoyi stini i zvedennya dvoh yarusiv dzvinici U pershij polovini XV stolittya bulo zneseno ryad starih budivel yaki z pivnichnoyi storoni primikali do soboru i majstri Nikola Rachich i Marko Gruato pribuduvali kaplicyu Sv Iyeronima 1438 1446 do bokovoyi stini U seredini stolittya bula znachno perebudovana u gotichnomu stili riznicya u 1460 roci arhitektor ta skulptor 1425 1505 pochav buduvati baptisterij u pivnichnij storoni portika Baptisterij buv zavershenij cherez sim rokiv u spivpraci z inshim arhitektorom i skulptorom epohi Renesansu Nikoloyu Florentincem 1430 1505 yakij u 1468 roci rozpochav budivnictvo kaplici trogirskogo yepiskopa Sv Ioanna Pered zahidnim fasadom soboru znahoditsya kritij vestibyul yakij shiroko rozkrivayetsya na zahid Vestibyul maye perekritij arkoyu vhid sho vidkrivayetsya z pivdnya zi storoni ploshi Nad prostorom soboru zimknulisya gotichni rebra sho spirayutsya na rozkishno oformleni kapiteli iz zoomorfnimi motivami Takij arhitekturnij zadum nemaye sobi rivnih v arhitektonici prezentabelnih sakralnih sporud na vsomu prostori horvatskogo uzberezhzhya Adriatichnogo morya U pivdennij storoni vestibyul nese funkciyu bazi dzvinici a v pivnichnij chastini maye vhid do baptisteriyu zbudovanomu u XV stolitti U centri vestibyulya znahoditsya golovnij zahidnij portal soboru Vestibyul zakinchuyetsya do zahodu terasoyu obnesenoyu kam yanoyu ogorozheyu iz kolonami a do pivdnya do ploshi balkonom Nad vestibyulem visochit zahidnij fasad centralnogo nefu soboru DzvinicyaDzvinicya Visota dzvinici soboru syagaye 47 metriv Yiyi budivnictvo bulo rozpochate she naprikinci XIV stolittya odnak u 1420 roci vona silno postrazhdala v rezultati venecijskoyi oblogi ta zavoyuvannya mista Budivnictvo pershogo yarusu bulo zaversheno u 1422 roci u hodi robit po vidnovlennyu soboru vid naslidkiv venecijskih rujnuvan Dzvinicya zvodilas u strimanih gotichnih formah iz vikoristannyam sucilnih stinnih ploshin i tonko visichenih kapitelej na gotichnih dvoharkovih viknah Na yarusi ye napisi majstriv Mateya i Stepana Vidnovlyuvalni roboti povnistyu zavershiv majster Matej Gojkovich Drugij yarus zvodivsya u 40 vi roki XV stolittya uzhe u stili kvituchoyi venecijskoyi gotiki prichomu avtorstvo arhitekturnogo rishennya pripisuyetsya Lorenco Pinchino yakij do cogo buv providnim majstrom u sporudzheni soboru Sv Yakova u Shibeniku Pinchino yakij u Veneciyi brav uchast u budivnictvi palacco Ka d Oro svij dosvid nabutij u tonkomu vikoristanni ploshin u stinnij poverhni i stvorenni vishukanoyi kam yanoyi sitki i tonkih visokih stovpchikiv zastosuvav i pri sporudzhenni dzvinici Za zadumom ta vishukanistyu ozdoblennya dzvinicya vvazhayetsya odnim iz najkrashih zrazkiv kvituchoyi venecijskoyi gotiki na horvatskomu Adriatichnomu uzberezhzhi Tretij yarus dzvinici ta piramidu yaka yiyi vinchaye zakinchenu ranishe ale silno poshkodzhenu vidnoviv i u yiyi formah piznogo Renesansu zavershiv u 1605 roci majster Trifun Bokanich 1575 1609 Ostannij yarus svoyeyu dosit skorochenoyu visotoyu i desho vazhkimi elementami arhitektonichnogo dekoru trohi zipsuvav gotichnu koncepciyu Z chotiroh storin bazi kinechnoyi piramidi Bokanich vstanoviv chotiri skulpturi venecijskogo manyeristskogo skulptora 1525 1608 Z nagodi neshodavnoyi rekonstrukciyi dzvinici skulpturi buli zamineni kopiyami Originali razom z inshimi tvorami sakralnogo skulpturnogo mistectva vistavleni u susidnij cerkvi Sv Ioanna Hrestitelya U shar sho vinchaye vershinu dzvinici buli pomisheni moshi svyatih dlya togo abi zahistiti sobor i misto vid negod Baptisterij Hreshennya Hrista na richci Jordan barelyef na vhodom do baptiseriyu XV st Kolishnij baptisterij soboru buv krugloyi formi i znahodivsya na ploshi U drugij polovini XV stolittya u toj chas koli stvoryuvavsya vilnij prostir u pivnichnij storoni soboru vinikla ideya zbuduvati novij baptisterij same u pivnichnij storoni vestibyulya Proekt buv doruchenij Andriyi Aleshi arhitektoru i skulptoru rodom z albanskogo mista Duracco oskilki vin vzhe pokazav svoyu majsternist u roboti yaku vin proviv u kafedralnomu sobori Sv Yakova u Shibeniku Za dlya cogo bula zamurovana pivnichna arka vestibyulya Nad dobre rozchlenovanim majzhe kvadratnoyi formi portalom baptisteriyu Aleshi u trohi vidovzhenij formi stvoriv velikij barelyef Hreshennya Hrista na richci Jordan Ochevidno sho cej barelyef stvoryuvavsya pid vplivom i pri doskonalomu znanni predstavnikiv zhivopisu rannogo Renesansu Prostorovist i perspektiva chitko vidznacheni gradaciyeyu ob yemiv figur sho zobrazheni na perednomu i drugomu planah Uves vnutrishnij viglyad baptisteriyu svidchit pro sinkretichnij stil za dopomogoyu yakogo poyednuyutsya dvi majzhe vzayemoviklyuchni hudozhni koncepciyi gotichna i renesansna Na budivnictvo baptisteriyu znachno vplinuv viglyad splitskogo baptisteriyu yakij znahoditsya u rimskomu hrami Yupitera chastina palacu Diokletiana zvidki bula zapozichena ideya kasetnogo sklepinnya Odnak trogirskij baptisterij nemaye sferichnoyi formi yaka ye u splitskomu Tut vin perelomlenij po pozdovzhnij osi sho ye svidchennyam vplivu gotichnogo stilyu Budivnictvo baptiseriyu provodilos za principom montazhnogo buduvannya yake vzhe vikoristovuvalos pri budivnictvi kafedralnogo soboru Sv Yakova u Shibeniku Obrobleni kam yani pliti zi svoyeyu arhitektonichnoyu plastikoyu vigotovlyalisya she do budivnictva a potim pazovoyu sistemoyu kriplennya z yednuvalisya u cile Odnak u hodi budivnictva buli dopusheni deyaki pomilki pro sho svidchat perelomi u dekilkoh figurah yangoliv Do vplivu Renesansu golovnim chinom togo yakij poznachivsya na roboti arhitektora i skulptora Nikoli Florentincya vidnositsya friz iz figurkami yangolyat sho trimayut vazhki vinki yakij prostyagnuvsya po vsim chotirom stinam baptisteriyu Na frontoni pivdennoyi stini baptisteriyu Aleshi stvoriv barelyef iz zobrazhennyam Sv Iyeronima yakij spirayetsya na rozgornutu knigu u pecheri u kompaniyi z levom sho smirenno na nogo divitsya Kupel shozha na tu yaka znahoditsya u sobori Sv Yakova u Shibeniku Vpisanij iz vnutrishnoyi storoni na odvirku latinskij napis yakij svidchit pro te sho cya budivlya sporudzhena Andriyeyu Aleshi i sho yiyi budivnictvo bulo zavershene u 1467 roci pri yepiskopi Yakovi Turloni Portal RadovanaDokladnishe Portal Radovana Portal Radovana livij odvirok portalu iz skulpturoyu levici Centralnij portal soboru buv stvorenij majstrom Radovanom priblizno u 1240 roci pro sho svidchit napis zroblenij samim avtorom Svoyeyu plastichnistyu zhittyevistyu i smilivistyu kompoziciyi skulpturi majstra Radovana porivnyuyutsya iz vazhlivimi dosyagnennyami zriloyi romanskoyi epohi u Pivnichnij Italiyi prichomu u deyakih detalyah voni perevershuyut roboti 1150 1230 Osoblivim vidilyayetsya centralnij barelyef lyuneta portalu na yakomu odnochasno zobrazheni tri sceni Rizdvo Hristove Podorozh troh volhviv i Pokloninnya pastuhiv Ce robota samogo majstra Radovana oskilki na relyefi znahoditsya napis iz jogo im yam i datoyu stvorennya Gnuchkist figur yih majzhe prirodne zginannya sho vidpovidaye kompozicijnij shemi ob yemnist sho pidkreslena trivimirnistyu ta vitonchena obrobka svidchat pro robotu velikogo znachennya a takozh majsternist skulptora perspektivne skorochennya zobrazhennya peredbachaye novij period u yevropejskomu mistectvi U napivkruglomu poyasi nad lyunetom zobrazheni sceni Blagovishennya Pokloninnya troh volhviv Son Josifa ta grupa yangoliv sho spivayut hvalebni pisni Portal maye micni bokovi konsoli na yakih ustanovleni skulpturi leva ta levici Z oboh storin portalu vstanovleni pilyastri yaki pokriti relyefami Yih pidtrimuyut po dva atlanti v zagalnij kilkosti visim Na pershij pari pilyastr zobrazhenij povnij cikl misyaciv roku zi znakami zodiaku Deyaki barelyefi buli stvoreni majstrom Radovanom inshi vigotovili v jogo majsterni Poryad iz pershoyu paroyu pilyastr bilya samih dvernih stulok vstanovleni dva vuzkih stovpi yaki rozkishno dekorovani stilizovanim listyam kriz yaki proglyadayutsya zhvavi sceni polyuvannya bitv a takozh odin kentavr ta scena Vikradennya Yevropi Inter yerKivorij nad centralnim vivtarem kafedralnogo soboru Sv Lavrentiya XIII st Dvi skulpturi sho zobrazhuyut scenu Blagovishennya robota majstra Mavara XIV st Masivnist i kompaktnist masi kafedralnogo soboru Sv Lavrentiya znahodyat she bilshogo virazhennya v jogo inter yeri u yakomu dominuyut monumentalni piloni i visoki napivcirkulni arki sho rozdilyayut visokij serednij nef vid bokovih Centralnij nef pri rekonstrukciyi u XV stolitti buv perekritij hresto rebrovim sklepinnyam Poslidovnikam majstra Radovana pripisuyutsya dva predmeti cerkovnogo nachinnya kivorij nad centralnim vivtarem ta vosmigranna kafedra sho znahoditsya livoruch vid vivtarnoyi chastini prezbiteriya Kafedra yaka popri svoyu monumentalnist garmonichno vpisuyutsya v inter yer soboru ta nagaduye tu yaka znahoditsya u sobori Sv Domniya u Spliti Kafedru pidtrimuyut koloni iz rozkishno virizblenimi kapitelyami Kivorij yavlyaye soboyu dvoyarusne kam yane shatro sho rozkinulos nad vivtarnim stolom i stoyit na chotiroh kolonah Svoyim roztashuvannyam i gabaritami vin dobre vpisavsya u prostir rozmistivshis pered apsidoyu centralnogo nefu Na licovij storoni kivoriya nad kam yanoyu balkoyu znahodyatsya dvi skulpturi Bogorodici ta arhangela Gavriyila yaki razom utvoryuyut scenu Blagovishennya Skulpturi stvoriv majster Mavar na pochatku XIV stolittya U prezbiteriyi soboru znahodyatsya vkriti bagatoyu rizboyu riznokolorovi i chastkovo pozolocheni gotichni horovi sidinnya yaki u 1439 roci stvoriv majster Ivan Budislavich Zavdyaki svoyemu ozdoblennyu voni vvazhayutsya odnimi iz najkrashimi u Dalmaciyi Pislya provedennya vidnovlyuvalnih robit u sobori naglyadno proyavivsya kontrast mizh zabarvlennyam dereva i rozpisnimi detalyami Nad kozhnim sidinnyam znahoditsya relyef iz pozolochenim pogruddyam odnogo zi starozapovitnih prorokiv Pid sklepinnyam centralnogo nefu na svoyemu pervisnomu misci visit velike rozpisne gotichne rozp yattya yake vigotoviv horvatskij zhivopisec 1412 1448 Na stinah kafedralnogo soboru znahodyatsya ryad kartin hudozhnikiv epohi manyerizmu ta baroko a same Yakopo Palmi molodshogo 1548 1550 1648 Agostino Ridolfi 1646 1727 Domeniko Sagomani ta Dzhovanni Batisti Pitteri U sobori bagato nadgrobnih plit i napisiv trogirskih patriciyiv ta yepiskopiv Do pivnichnoyi storoni soboru pribudovana kaplicya Sv Iyeronima Yiyi buduvali z 1431 po 1436 rik arhitektori Nikola Rachich ta venecijec Marko Gruato Kaplicya tak yak i centralnij nef hramu vrita hrestovo rebrovim sklepinnyam U seredini XV stolittya u gotichnomu stili bula zbudovana riznicya kafedralnogo soboru U 1458 roci majster Grigorij Vidov razom iz venecijskimi rizbyarami vigotoviv rozkishno virizblenu ta inkrustovanu derev yanu shafu v yakij zberigalis skarbi kafedralnogo soboru Nad shafoyu zobrazheni gerbi usih trogirskih yepiskopiv SkarbnicyaU skarbnici kafedralnogo soboru Sv Lavrentiya zberigayetsya nizka cinnih tvoriv mistectva v pershu chergu yuvelirnogo mistectva ta shittya zolotom osoblivo tih sho datuyutsya XIV XV stolittyam Okrim relikvariya iz moshami blazhennogo Ioanna Trogirskogo XIV stolittya v kolekciyi vidilyayutsya gotichnij diptih zi slonovoyi kistki sribnij gotichnij glechik stilizovanij u viglyadi drakona vkritij vikarbuvanim ornamentom sho nagaduye lusku zmiyi sribna statuya Sv Lavrentiya sribnij hrest zroblenij u Avinjoni XIV st sribna skulptura blazhennogo Ioanna Trogirskogo iz modellyu mista Trogira u rukah XV st velike rozpisne rozp yattya iz kafedralnogo soboru vikonane majsterneyu Blazha Yuriya Trogiryanina XV st relikvarij mitra Nikolo Kazotti XIV st Sribnij glechik XIV st skarbnicya Relikvarij z rukami bl Ioanna Trogirskogo XV st skarbnicya Veliku cinnist maye takozh vidomij kapyushon prikrashenij zolotoyu vishivkoyu perlinami i dorogocinnim kaminnyam sho relyefno zobrazhuye scenu zi Sv Martinom ta zhebrakom Ranishe horvatska istoriografiya spivvidnosila cyu relikviyu iz perebuvannyam ugorsko horvatskogo korolya Beli IV u Trogiri vtim nini vvazhayetsya sho cej tvir mistectva nalezhit do pochatku XV stolittya Kaplicya Sv Ioanna TrogirskogoDokladnishe Kaplicya Sv Ioanna Trogirskogo Kaplicya Sv Ioanna Trogirskogo XV st Kaplicya nebesnogo zastupnika mista Trogira blazhennogo Ioanna takozh vidoma yak kaplicya Ivana Ursini trogirskogo yepiskopa vvazhayetsya odnim iz najvazhlivishih rannohristiyanskih ansambliv na teritoriyi Horvatiyi Kaplicya sho primikaye do stini livogo nefu kafedralnogo soboru i znahoditsya navproti pivdennogo portalu ye cilisnoyu sporudoyu iz bagatim i kompleksnim reyestrom arhitektonichnoyi plastiki barelyefiv ta skulptur Kaplicya bula stvorena yak usipalnicya svogo zamovnika yepiskopa Yakova Turlona yakij yak visokoosvichenij cerkovnij sanovnik buv i spivavtorom ikonografichnoyi programi razom iz samim avtorom arhitektorom i skulptorom Nikoloyu Florentincem i jmovirno z vidatnim trogirskim gumanistom ta eruditom Koriolanom Chipiko Im ya Chipiko zgaduyetsya v ugodi pro budivnictvo pidpisanoyi 4 sichnya 1468 roku v yakij vin predstavlyaye inshogo arhitektora Budivnictvo kaplici trivalo vprodovzh troh desyatilit Deyaki skulpturi buli vstanovleni piznishe u XVI stolitti Odnak programa budivnictva ne bula povnistyu realizovana oskilki postijno vnosilis zmini a takozh ne buv stvorenij zaplanovanij spochatku vivtar dlya kaplici V epohu baroko vidbulis zmini pislya yakih pochali zastosovuvati barvistij marmur i vse taki pochatkovij renesansnij proekt viyavivsya garmonichnim i perekonlivim sho vsi nastupni zmini ne zashkodili pochatkovomu zadumu Dlya budivnictva kaplici zrazkom stav rimskij hram Yupitera yakij vhodiv do skladu palacu Diokletiana u Spliti v yakomu pomistivsya baptisterij kafedralnogo soboru Sv Domniya Cella kolishnogo hramu vrita kasetnim cilindrichnim sklepinnyam yake chasto zastosovuvalosya u renesansnomu nasliduvanni antichnoyi arhitekturi ta arhitekturnoyi plastiki RestavraciyaU kafedralnomu sobori bulo provedeno nizku restavracijnih robit Proekti buli zdijsneni restavracijnoyu firmoyu Sansovino s n c Veneciya za pidtrimki amerikanskoyi organizaciyi Venetian Heritage Inc Proekti z vidnovlennya vklyuchayut Kaplicya Sv Ioanna Trogirskogo traven 2000 cherven 2002 Sponsor proektu Venetian Heritage Inc Ministerstvom kulturi pam yatnikiv ta mistectva Horvatiyi buli virisheni strukturni problemi z dahom a Venetian Heritage zoseredilis na ochishenni ta zberezhenni kamenyu Ci restavracijni roboti na osnovi naukovih doslidzhen provodilis za uchastyu mizhnarodnogo spivrobitnictva otrimali u 2003 roci nagorodu Yevropejskogo Soyuzu za kulturnu spadshinu Europa Nostra Awards za visoku yakist Romanskij portal gotichnij vestibyul ta renesansnij baptiserij sichen 2004 cherven 2006 Sponsori proektu Venetian Heritage Inc Getty Foundation Ministerstvo kulturi Horvatiyi Sondra Vitni Arch Foundation region Veneto Dzhilian Ettfild Lourens Louett Poverhni z sirogo marmuru breccia africana obroblyalisya riznimi sharam mikrokristalichnogo renesansnogo vosku De mozhlivo bula vstanovlena elektrichna sistema zahistu vid golubiv Ochishennya stin vestibyulya v osnovnomu zdijsnyuvalosya za dopomogoyu mehanichnih zasobiv pnevmatichnih mikroskalpeliv i tochnih vibro instrumentiv Takozh dlya ochistki zastosovuvavsya lazerni sistemi PHOENIX ta SMART CLEAN II Kafedra sichen kviten 2007 Sponsori proektu Venetian Heritage Inc ta The Krehbiel Family Foundation Do restavraciyi usya kafedra bula vkrita tovstim sharom chornogo osadu sho zrobilo majzhe nemozhlivim rozrizniti teksturu i kolir riznih vidiv marmuru Zreshtoyu restavratoram vdalosya viyaviti originalnu pozolotu na kapitelyah ta starij marmur PrimitkiTrogir Enciklopedicheskij slovar 2009 ros Trogir Katolicheskaya enciklopediya 2011 ros Trogir Populyarnaya hudozhestvennaya enciklopediya Pod red Polevogo V M M Izdatelstvo Sovetskaya enciklopediya 1986 ros Istorichnij centr mista Trogir Oficijnij sajt YuNESKO 13 chervnya 2016 u Wayback Machine angl ital Venetian Heritage Inc Arhiv originalu za 3 veresnya 2014 Procitovano 31 serpnya 2014 ital Venetian Heritage Inc Arhiv originalu za 3 veresnya 2014 Procitovano 31 serpnya 2014 ital Venetian Heritage Inc Arhiv originalu za 3 veresnya 2014 Procitovano 31 serpnya 2014 LiteraturaAntun Travirka Trogir istoriya kultura hudozhestvennoe nasledie Trogir povijest kultura umjetnicka bastina Zadar Forum 2008 112 s ISBN 978 953 291 047 6 ros Antun Travirka Dalmaciya istoriya kultura hudozhestvennoe nasledie Dalmacija povijest kultura umjetnicka bastina Zadar Forum 2008 156 s ISBN 978 953 179 717 7 ros PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Sobor Svyatogo Lavrentiya Trogir Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi