Рентгенівські подвійні зорі — клас подвійних зір, досить яскравих на рентгенівських хвилях. У рентгені випромінює речовина, яка падає з зорі-донора (зазвичай, звичайної зорі), на інший компонент системи — компактну зорю-акретор (переважно нейтронну зорю чи чорню діру). Падаюча речовина вивільняє гравітаційну потенціальну енергію у розмірі до декількох десятих частин її маси спокою, внаслідок чого розігрівається до такої температури, що максимум випромінювання лежить у рентгенівському діапазоні (для порівняння, ядерний синтез водню вивільняє лише 0,7 % маси спокою).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekpoTDBGalkzSmxkR2x2Ymw5a2FYTnJMbXB3Wnk4ek1EQndlQzFCWTJOeVpYUnBiMjVmWkdsemF5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Тривалість існування та коефіцієнт передачі маси у рентгенівській подвійній зорі залежить від еволюційної стадії зорі-донора, співвідношення мас між компонентами системи та їх орбітальної відстані.
За оцінками астрономів, з типової маломасивної рентгенівської подвійної зорі на секунду випромінюється 1041 позитронів.
Класифікація
Рентгенівські подвійні поділяють на декілька підкласів (що інколи перетинаються) з метою краще відобразити фізику процесів їх функціонування. Класифікація (масивні, середні, малі) побудована за масою оптично видимої зорі-донора, а не компактної зорі-акретора, з якої відбувається випромінювання.
- Маломасивні рентгенівські подвійні (англ. Low-Mass X-ray Binaries, LMXB):
- Рентгенівські подвійні середньої маси (англ. Intermediate-Mass X-ray Binaries, IMXB)
- Масивні рентгенівські подвійні (англ. High Mass X-ray Binaries, HMXB):
- Інші:
- барстери (рентгенівські спалахуючі);
- рентгенівські пульсари;
- мікроквазари (рентгенівські подвійні зорі з радіо-струменем).
Маломасивні рентгенівські подвійні
Маломасивні рентгенівські подвійні (LMXB) — це подвійні зоряні системи, одним з компонентів яких є нейтронна зоря (або чорна діра), а другим, донором, — зоря масою менше двох мас Сонця, яка здебільшого заповнила свою порожнину Роша та втрачає речовину через точку Лагранжа. Донор має меншу масу, ніж компактний об'єкт, та може бути зорею на головній послідовності, виродженим карликом (часто білий карлик), або (зрідка) старою зорею (червоним гігантом). У Чумацькому Шляху знайдено близько 200 таких подвійних,, з них 12 — у кулястих скупченнях. Рентгенівська обсерваторія Чандра знайшла маломасивні рентгенівські подвійні в багатьох далеких галактиках.
Типова маломасивна рентгенівська подвійна випромінює майже всі свої хвилі у рентгенівському діапазоні, а у видимому — менше одного відсотка. Видима зоряна величина переважно становить від +15 до +20; найяскравішою частиною системи є акреційний диск довкола компактного об'єкта, а зоря-донор майже не видима. Орбітальні періоди таких подвійних становлять від 10 хвилин до сотень днів.
Підкласи:
- рентгенівська нова або м'яка рентгенівська тимчасова (SXT) складається з компактного об'єкта (нейтронної зорі чи чорної діри) та червоного карлика. Більшість часу рентгенівське випромінювання такої подвійної системи нижче межі виявлення. Із інтервалом від років до десятиліть світність в оптичному й рентгенівському діапазоні зростає більше ніж у 1000 разів. Механізм спалахів імовірно полягає в нестабільності акреційного диску довкола компактного об'єкта. Під час спалаху речовина акреційного диску випадає на компактний об'єкт, як у карликових нових, тому їх назвали «рентгенівськими новими»;
- симбіотичні рентгенівські подвійні складаються з компактного об'єкта та червоного гіганта, який перебуває або на відгалуженні червоних гігантів або на асимптотичному відгалуженні. Перетікання речовини на компактний об'єкт від таких розвинених зір відбувається переважно за рахунок зоряного вітру. Повільні періоди обертання нейтронних зір у таких рентгенівських подвійних (до 18 000 секунд) можуть бути наслідком лише сферично-симетричної акреції (без утворення акреційного диску), внаслідок чого рентгенівська світність не перевищує 1036 ерг/секунду при типовому коефіцієнті акреції 10−13 мас Сонця на рік. З огляду на радіуси червоних гігантів, симбіотичні рентгенівські подвійні мають найдовші відомі орбітальні періоди (до 30 000 днів). Рентгенівське випромінювання у таких подвійних виникає внаслідок падіння речовини на нейтронну зорю або внаслідок термоядерного витоку під час спалаху симбіотичної нової;
- (SSS) випромінюють у рентгенівському діапазоні з енергією між 0,09 та 2,5 кеВ. Це головним чином білі карлики з безперервним на їх поверхні. Більшість SSS — тісні подвійні системи, в яких із зорі-донора на компактний об'єкт (білий карлик) постійно випадає достатньо речовини. Такими системами можуть бути поляри, карликові нові та симбіотичні зорі. Крім того, тимчасове надм'яке рентгенівське випромінювання трапляється у нових зір та карликових нових. Також до надм'яких джерел належать білі карлики на стадії охолодження, хоча вони й не входять до складу подвійних систем. Це ядра старих зір, які нещодавно оголилися й спочатку мають настільки високу температуру, що частина їх теплового випромінювання лежить у діапазоні м'яких рентгенівських хвиль. Такі молоді білі карлики іноді є центральними зорями планетарних туманностей.
Окремим рідкісним підкласом маломасивних рентгенівських подвійних є акретуючі мілісекундні рентгенівські пульсари (AMXP), які є безпосередніми попередниками мілісекундних пульсарів. У таких системах від зорі-донора до нейтронної зорі шляхом акреції передається не лише речовина, а й кутовий момент, що веде до зростання швидкості обертання та пульсацій рентгенівського випромінювання, яке утворюється ударними фронтами над магнітними полюсами нейтронної зорі. Коли перетікання речовини завершується, нейтронна зоря стає мілісекундним пульсаром. Зорями-донорами можуть бути коричневий карлик, білий карлик, та червоний карлик, які обертаються довкола нейтронної зорі з періодом від 50 хвилин до 20 годин.
Рентгенівські подвійні середньої маси
Рентгенівські подвійні середньої маси (IMXB) — це подвійні зоряні системи, одним з компонентів яких є нейтронна зоря або чорна діра, а другим — зоря середньої маси спектрального класу A або F. Такі рентгенівські подвійні трапляються надзвичайно рідко, тому що фази з сильним зоряним вітром (як у масивних рентгенівських подвійних) є дуже короткими, а передача маси через межу Роша (як у маломасивних рентгенівських подвійних) є нестабільною. Оскільки компактний об'єкт має більшу масу, ніж зоря-донор, їх орбіта поступово скорочується, що збільшує коефіцієнт передачі речовини. У результаті періоди часу з досить сильною масопередачею є дуже короткими. Крім того, у разі передачі маси через межу Роша рентгенівські хвилі випромінюються під час падіння речовини на компактний об'єкт або на внутрішньому боці акреційного диску, але через високий коефіцієнт передачі маси часто одразу поглинаються навколозоряною речовиною.
Масивні рентгенівські подвійні
Масивні рентгенівські подвійні (HMXB) — це подвійні зоряні системи, які сильно випромінюють на рентгенівських хвилях, та в яких зоря-донор є масивною: найчастіше зорею спектрального класу O чи B, Be-зорею або блакитним надгігантом. Акретор є компактною нейтронною зорею або чорною дірою. Частина зоряного вітру масивної нормальної зорі захоплюється компактним об'єктом та випромінює на рентгенівських хвилях при падінні на нього.
У таких рентгенівських подвійних масивна зоря домінує у видимому світлі, а компактний об'єкт домінує в рентгенівському випромінюванні. Оскільки масивні зорі є дуже яскравими, такі системи досить легко зафіксувати.
Підкласи:
- Be-рентгенівські подвійні (BeXRB) складаються з компактної зорі та Be-зорі, яка час від часу через швидке обертання та пульсації викидає речовину, яка утворює довкола цієї ранньої зорі екваторіальне газове кільце. Коли компактна зоря (найчастіше — нейтронна) проходить через це кільце, на неї відбувається акреція, яка створює спалах на рентгенівських хвилях;
- надгіганти-рентгенівські подвійні (SGXB) складаються з компактної зорі та надгіганта з сильним зоряним вітром з коефіцієнтом втрати маси між 10−8 та 10−6 мас Сонця на рік та швидкостями витікаючих газів до 2 000 км/с. Компактна зоря у такій подвійній системі є нейтронною зорею, а сама система SGXB є тісною та, через сильне падіння речовини на акретор, яскравою в рентгенівському діапазоні;
- надгіганти-швидкі рентгенівські тимчасові (англ. Supergiant Fast X-ray Transients, SFXT) складаються з нейтронної зорі та OB-надгіганта. Ця група рентгенівських подвійних показує швидке зростання рентгенівського випромінювання під час спалаху (максимум досягається за хвилини). Спалахи тривають лише години, але світність у рентгенівському діапазоні до 10 000 разів більша світності у фазі спокою. Такі спалахи можуть бути наслідком наявності згустків речовини в зоряному вітрі ранніх надгігантів, проходу нейтронної зорі через екваторіальне газове кільце надгіганта чи магнітного прискорення пульсара.
Однією з найвідоміших масивних рентгенівських подвійних є Лебідь X-1, якого спочатку ідентифікували як кандидата в чорні діри. Інші приклади HMXB: (не плутати з пульсаром ) та 4U 1700-37.
Інші
Мікроквазар
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5tTDFOek5ETXpYMkZ5ZEY5aWFXY3VaMmxtTHpJMU1IQjRMVk56TkRNelgyRnlkRjlpYVdjdVoybG0uZ2lm.gif)
Мікроквазар (або рентгенівська подвійна, яка випромінює на радіохвилях) — названо так за деякі спільні характеристики з квазаром: потужне та змінне радіовипромінювання, яке часто є парою радіоджетів, та акреційний диск, який оточує компактний об'єкт (або чорну діру, або нейтронну зорю). У квазарів чорна діра в центрі є надмасивною (мільйони мас Сонця), а у мікроквазарів маса компактного об'єкта становить лише декілька сонячних. Оскільки у мікроквазарів акретована речовина походить зі звичайної зорі, акреційний диск дуже яскравий і у видимому, і у рентгенівському діапазонах. Деколи для вирізняння від інших рентгенівських подвійних мікроквазари називають радіоджетні рентгенівські подвійні. Частина радіо-емісії походить з релятивістських джетів, які часто демонструють видимий надсвітловий рух.
Мікроквазари є важливими для вивчення релятивістських струменів — джети формуються поруч із компактним об'єктом, а часова шкала поблизу компактних об'єктів є обернено пропорційною його масі. Тому коливання, які у квазара тривають сторіччя, у мікроквазара відбуваються за день.
Найбільш відомі мікроквазари:
- SS 433 (перший відкритий мікроквазар; його атомні випромінення видимі з обох джетів);
- (має надзвичайно високу швидкість джетів);
- дуже яскравий Лебідь X-1;
- кандидат у мікроквазари (було відкрито, що він випромінює дуже високоенергетичні (англ. Very High Energy, VHE) гамма-промені, вперше відкрито джети не з чорної діри). Надзвичайно високі енергії частинок можуть пояснюватись кількома механізмами прискорення частинок (див. механізм прискорення Фермі та центрифужний механізм прискорення).
Рідкісні
- Надяскраві джерела рентгенівського випромінювання (англ. Ultraluminous X-ray sources, ULX) — джерела рентгенівського випромінювання зі світністю понад 1039ерг/сек, які за припущення про ізотропну емісію перевищують межу Едінгтона. Досі вони спостерігались лише поза Чумацьким Шляхом. З огляду на швидку змінність ULX, ймовірно вони є акретуючими чорними дірами у тісних подвійних системах. Рентгенівські джерела часто оточені емісійною туманністю, яка розширюється зі швидкістю бл. 100 км/с. Світність цього класу рентгенівських подвійних настільки висока, що чорна діра має бути або масою від 100 до 10 000 мас Сонця, або чорною дірою зоряної маси, але з неізотропним випромінюванням на рентгенівських хвилях;
- (англ. Ultracompact X-ray binaries, UCXB) складаються з білого карлика або субкарлика та нейтронної зорі з орбітальним періодом менше однієї години. Нейтронна зоря акретує багату на гелій речовину донора та обертається з періодом у частки секунди. У Чумацькому Шляху відомо 30 UCXB, які вважаються попередниками мілісекундних пульсарів;
- тьмяні рентгенівські перехідні (англ. Very Faint X-ray Transient, very-faint X-ray binary transients) — подвійні зорі, в яких акретор є компактним об'єктом (чорна діра чи, частіше, нейтронна зоря) з рентгенівською світністю між 1034 та 1036 ерг/сек та енергіями від 2 000 до 10 000 електронвольт. Така світність в 2-5 разів менше світності нормальної рентгенівської подвійної. Коефіцієнт акреції речовини становить максимум 10−13 мас Сонця на рік, тому донором є незвичайний супутник у подвійній системі — тут може йтися про гелієву зорю або планетарні тіла. Деякі маломасивні рентгенівські подвійні також демонструють фази з таким низьким коефіцієнтом акреції. Через наявність спалахів типу І, вважається, що у більшості подвійних цього типу акретором є нейтронна зоря.
Див. також
Примітки
- Рентгенівські джерела // Астрономічний енциклопедичний словник / за заг. ред. І. А. Климишина та А. О. Корсунь. — Львів : Голов. астроном. обсерваторія НАН України : Львів. нац. ун-т ім. Івана Франка, 2003. — С. 400—401. — .
- Tauris & van den Heuvel (2006), «Formation and evolution of compact stellar X-ray sources», In: Compact stellar X-ray sources.
- Weidenspointner, Georg (8 січня 2008). An asymmetric distribution of positrons in the Galactic disk revealed by gamma-rays. Nature. Т. 451. с. 159—62. Bibcode:2008Natur.451..159W. doi:10.1038/nature06490. PMID 18185581. Процитовано 4 травня 2009.
- «Mystery of Antimatter Source Solved — Maybe» by John Borland 2008
- Walter Lewin, Michael van der Klies: Compact Stellar X-ray Sources (Cambridge Astrophysics). Cambridge University Press, Cambridge 2010, .
- Introduction to Cataclysmic Variables (CVs), NASA, 2006.
- Negueruela et al., 2005 Supergiant Fast X-ray Transients: A new class of high mass X-ray binaries unveiled by INTEGRAL
- L. Sidoli, 2008 Transient outburst mechanisms
- Tauris, T.M. & (2006). Chapter 16: Formation and evolution of compact stellar X-ray sources. У & (ред.). Compact stellar X-ray sources. Cambridge, UK: Cambridge University Press. с. 623—665. doi:10.2277/0521826594. ISBN .
- A catalogue of low-mass X-ray binaries in the Galaxy, LMC, and SMC (Fourth Edition), Liu Q.Z., van Paradijs J., van den Heuvel E.P.J., Astronomy and Astrophysics 469, 807 (2007)
- G.-L. Lu, C.-H. Zhu, K. A. Postnov, L. R. Yungelson, A. G. Kuranov, N. Wang: Population Synthesis for Symbiotic X-ray Binaries. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2010 (arXiv:1205.5696).
- A. Patruno, A. L. Watts: Accreting Millisecond X-Ray Pulsars. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2012 (arXiv:1206.2727v1).
- Tauris, van den Heuvel & Savonije (2000), «Formation of Millisecond Pulsars with Heavy White Dwarf Companions: Extreme Mass Transfer on Subthermal Timescales» ApJ Letters 530, L93
- Evolutionary Binary Sequences for Low- and Intermediate-Mass X-ray Binaries, Philipp Podsiadlowski, Saul Rappaport, & Eric Pfahl, 2001
- E.M. Ratti et al.: IGR J19308+0530: Roche lobe over ow on to a compact object from a donor 1.8 times as massive. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2013 (arXiv:1301.4896).
- Philipp Podsiadlowski, Saul Rappaport, Eric Pfahl: Evolutionary Binary Sequences for Low- and Intermediate-Mass X-ray Binaries. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2001 (arXiv:astro-ph/0107261).
- J. Mikolajewska: Symbiotic variable stars. In: Variable Star Research: An international perspective. Cambridge University Press, Cambridge 1992, .
- P. Romano, L. Sidoli: Supergiant Fast X-ray Transients: a Review. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2010 (arXiv:1001.2439).
- Sebastian Drave et al.: Temporal Studies of Supergiant Fast X-ray Transients. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2011 (arXiv:1105.0609v1).
- SS 433, David Darling, entry in The Internet Encyclopedia of Science, accessed on line September 14, 2007.
- . Архів оригіналу за 7 травня 2012. Процитовано 27 квітня 2016.
- Astrophysicists Discover Compact Jets From Neutron Star May 23, 2006 (SpaceDaily) Kim McDonald and Linda Vu
- Lian Tao, Hua Feng, Fabien Grise, Philip Kaaret: Compact Optical Counterparts of Ultraluminous X-Ray Sources. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2011 (arXiv:1106.0315v1).
- Roberto Soria, K. D. Kuntz, P. Frank Winkler, William P. Blair, Knox S. Long, Paul P. Plucinsky, and Bradley C. Whitmore: The Birth of an Ultra-Luminous X-ray Source in M83. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2012 (arXiv:1203.2335v1).
- L. M. van Haaften, G. Nelemans, R. Voss, M. A. Wood and J. Kuijpers: The evolution of ultracompact X-ray binaries. In: Astronomy&Astrophysics. 537, 2012, S. A104 (DOI:10.1051/0004-6361/201117880).
- N. Degenaar et al.: A 4-year XMM-Newton/Chandra monitoring campaign of the Galactic Centre: analysing the X-ray transients. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2012 (arXiv:1204.6043).
- M. Armas Padilla, N. Degenaar, D. M. Russell and R. Wijnands: Multiwavelength spectral evolution during the 2011 outburst of the very faint X-ray transient Swift J1357.2–0933. In: Astrophysics. Solar and Stellar Astrophysics. 2012 (arXiv:1207.5805).
Посилання
- Title: Supergiant Fast X-ray Transients and Other Wind Accretors, Negueruela et al. 2008
- Audio Cain/Gay (2009) Astronomy Cast X-ray Astronomy
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rentgenivski podvijni zori klas podvijnih zir dosit yaskravih na rentgenivskih hvilyah U rentgeni viprominyuye rechovina yaka padaye z zori donora zazvichaj zvichajnoyi zori na inshij komponent sistemi kompaktnu zoryu akretor perevazhno nejtronnu zoryu chi chornyu diru Padayucha rechovina vivilnyaye gravitacijnu potencialnu energiyu u rozmiri do dekilkoh desyatih chastin yiyi masi spokoyu vnaslidok chogo rozigrivayetsya do takoyi temperaturi sho maksimum viprominyuvannya lezhit u rentgenivskomu diapazoni dlya porivnyannya yadernij sintez vodnyu vivilnyaye lishe 0 7 masi spokoyu Uyavlennya hudozhnika pro akrecijnij disk rentgenivskoyi podvijnoyi Trivalist isnuvannya ta koeficiyent peredachi masi u rentgenivskij podvijnij zori zalezhit vid evolyucijnoyi stadiyi zori donora spivvidnoshennya mas mizh komponentami sistemi ta yih orbitalnoyi vidstani Za ocinkami astronomiv z tipovoyi malomasivnoyi rentgenivskoyi podvijnoyi zori na sekundu viprominyuyetsya 1041 pozitroniv KlasifikaciyaRentgenivski podvijni podilyayut na dekilka pidklasiv sho inkoli peretinayutsya z metoyu krashe vidobraziti fiziku procesiv yih funkcionuvannya Klasifikaciya masivni seredni mali pobudovana za masoyu optichno vidimoyi zori donora a ne kompaktnoyi zori akretora z yakoyi vidbuvayetsya viprominyuvannya Malomasivni rentgenivski podvijni angl Low Mass X ray Binaries LMXB m yaki rentgenivski timchasovi angl Soft X ray transients SXT simbiotichni rentgenivski podvijni angl Super soft X ray sources SSS abo nadm yaki rentgenivski podvijni angl Super soft X ray binary SSXB Rentgenivski podvijni serednoyi masi angl Intermediate Mass X ray Binaries IMXB Masivni rentgenivski podvijni angl High Mass X ray Binaries HMXB Be rentgenivski podvijni angl Be X ray Binaries BeXRB nadgiganti rentgenivski podvijni angl SuperGiant X ray Binaries SGXB nadgiganti shvidki rentgenivski timchasovi angl Supergiant Fast X ray Transients SFXT Inshi barsteri rentgenivski spalahuyuchi rentgenivski pulsari mikrokvazari rentgenivski podvijni zori z radio strumenem Malomasivni rentgenivski podvijniMalomasivni rentgenivski podvijni LMXB ce podvijni zoryani sistemi odnim z komponentiv yakih ye nejtronna zorya abo chorna dira a drugim donorom zorya masoyu menshe dvoh mas Soncya yaka zdebilshogo zapovnila svoyu porozhninu Rosha ta vtrachaye rechovinu cherez tochku Lagranzha Donor maye menshu masu nizh kompaktnij ob yekt ta mozhe buti zoreyu na golovnij poslidovnosti virodzhenim karlikom chasto bilij karlik abo zridka staroyu zoreyu chervonim gigantom U Chumackomu Shlyahu znajdeno blizko 200 takih podvijnih z nih 12 u kulyastih skupchennyah Rentgenivska observatoriya Chandra znajshla malomasivni rentgenivski podvijni v bagatoh dalekih galaktikah Tipova malomasivna rentgenivska podvijna viprominyuye majzhe vsi svoyi hvili u rentgenivskomu diapazoni a u vidimomu menshe odnogo vidsotka Vidima zoryana velichina perevazhno stanovit vid 15 do 20 najyaskravishoyu chastinoyu sistemi ye akrecijnij disk dovkola kompaktnogo ob yekta a zorya donor majzhe ne vidima Orbitalni periodi takih podvijnih stanovlyat vid 10 hvilin do soten dniv Pidklasi rentgenivska nova abo m yaka rentgenivska timchasova SXT skladayetsya z kompaktnogo ob yekta nejtronnoyi zori chi chornoyi diri ta chervonogo karlika Bilshist chasu rentgenivske viprominyuvannya takoyi podvijnoyi sistemi nizhche mezhi viyavlennya Iz intervalom vid rokiv do desyatilit svitnist v optichnomu j rentgenivskomu diapazoni zrostaye bilshe nizh u 1000 raziv Mehanizm spalahiv imovirno polyagaye v nestabilnosti akrecijnogo disku dovkola kompaktnogo ob yekta Pid chas spalahu rechovina akrecijnogo disku vipadaye na kompaktnij ob yekt yak u karlikovih novih tomu yih nazvali rentgenivskimi novimi simbiotichni rentgenivski podvijni skladayutsya z kompaktnogo ob yekta ta chervonogo giganta yakij perebuvaye abo na vidgaluzhenni chervonih gigantiv abo na asimptotichnomu vidgaluzhenni Peretikannya rechovini na kompaktnij ob yekt vid takih rozvinenih zir vidbuvayetsya perevazhno za rahunok zoryanogo vitru Povilni periodi obertannya nejtronnih zir u takih rentgenivskih podvijnih do 18 000 sekund mozhut buti naslidkom lishe sferichno simetrichnoyi akreciyi bez utvorennya akrecijnogo disku vnaslidok chogo rentgenivska svitnist ne perevishuye 1036 erg sekundu pri tipovomu koeficiyenti akreciyi 10 13 mas Soncya na rik Z oglyadu na radiusi chervonih gigantiv simbiotichni rentgenivski podvijni mayut najdovshi vidomi orbitalni periodi do 30 000 dniv Rentgenivske viprominyuvannya u takih podvijnih vinikaye vnaslidok padinnya rechovini na nejtronnu zoryu abo vnaslidok termoyadernogo vitoku pid chas spalahu simbiotichnoyi novoyi SSS viprominyuyut u rentgenivskomu diapazoni z energiyeyu mizh 0 09 ta 2 5 keV Ce golovnim chinom bili karliki z bezperervnim na yih poverhni Bilshist SSS tisni podvijni sistemi v yakih iz zori donora na kompaktnij ob yekt bilij karlik postijno vipadaye dostatno rechovini Takimi sistemami mozhut buti polyari karlikovi novi ta simbiotichni zori Krim togo timchasove nadm yake rentgenivske viprominyuvannya traplyayetsya u novih zir ta karlikovih novih Takozh do nadm yakih dzherel nalezhat bili karliki na stadiyi oholodzhennya hocha voni j ne vhodyat do skladu podvijnih sistem Ce yadra starih zir yaki neshodavno ogolilisya j spochatku mayut nastilki visoku temperaturu sho chastina yih teplovogo viprominyuvannya lezhit u diapazoni m yakih rentgenivskih hvil Taki molodi bili karliki inodi ye centralnimi zoryami planetarnih tumannostej Okremim ridkisnim pidklasom malomasivnih rentgenivskih podvijnih ye akretuyuchi milisekundni rentgenivski pulsari AMXP yaki ye bezposerednimi poperednikami milisekundnih pulsariv U takih sistemah vid zori donora do nejtronnoyi zori shlyahom akreciyi peredayetsya ne lishe rechovina a j kutovij moment sho vede do zrostannya shvidkosti obertannya ta pulsacij rentgenivskogo viprominyuvannya yake utvoryuyetsya udarnimi frontami nad magnitnimi polyusami nejtronnoyi zori Koli peretikannya rechovini zavershuyetsya nejtronna zorya staye milisekundnim pulsarom Zoryami donorami mozhut buti korichnevij karlik bilij karlik ta chervonij karlik yaki obertayutsya dovkola nejtronnoyi zori z periodom vid 50 hvilin do 20 godin Rentgenivski podvijni serednoyi masiRentgenivski podvijni serednoyi masi IMXB ce podvijni zoryani sistemi odnim z komponentiv yakih ye nejtronna zorya abo chorna dira a drugim zorya serednoyi masi spektralnogo klasu A abo F Taki rentgenivski podvijni traplyayutsya nadzvichajno ridko tomu sho fazi z silnim zoryanim vitrom yak u masivnih rentgenivskih podvijnih ye duzhe korotkimi a peredacha masi cherez mezhu Rosha yak u malomasivnih rentgenivskih podvijnih ye nestabilnoyu Oskilki kompaktnij ob yekt maye bilshu masu nizh zorya donor yih orbita postupovo skorochuyetsya sho zbilshuye koeficiyent peredachi rechovini U rezultati periodi chasu z dosit silnoyu masoperedacheyu ye duzhe korotkimi Krim togo u razi peredachi masi cherez mezhu Rosha rentgenivski hvili viprominyuyutsya pid chas padinnya rechovini na kompaktnij ob yekt abo na vnutrishnomu boci akrecijnogo disku ale cherez visokij koeficiyent peredachi masi chasto odrazu poglinayutsya navkolozoryanoyu rechovinoyu Masivni rentgenivski podvijniMasivni rentgenivski podvijni HMXB ce podvijni zoryani sistemi yaki silno viprominyuyut na rentgenivskih hvilyah ta v yakih zorya donor ye masivnoyu najchastishe zoreyu spektralnogo klasu O chi B Be zoreyu abo blakitnim nadgigantom Akretor ye kompaktnoyu nejtronnoyu zoreyu abo chornoyu diroyu Chastina zoryanogo vitru masivnoyi normalnoyi zori zahoplyuyetsya kompaktnim ob yektom ta viprominyuye na rentgenivskih hvilyah pri padinni na nogo U takih rentgenivskih podvijnih masivna zorya dominuye u vidimomu svitli a kompaktnij ob yekt dominuye v rentgenivskomu viprominyuvanni Oskilki masivni zori ye duzhe yaskravimi taki sistemi dosit legko zafiksuvati Pidklasi Be rentgenivski podvijni BeXRB skladayutsya z kompaktnoyi zori ta Be zori yaka chas vid chasu cherez shvidke obertannya ta pulsaciyi vikidaye rechovinu yaka utvoryuye dovkola ciyeyi rannoyi zori ekvatorialne gazove kilce Koli kompaktna zorya najchastishe nejtronna prohodit cherez ce kilce na neyi vidbuvayetsya akreciya yaka stvoryuye spalah na rentgenivskih hvilyah nadgiganti rentgenivski podvijni SGXB skladayutsya z kompaktnoyi zori ta nadgiganta z silnim zoryanim vitrom z koeficiyentom vtrati masi mizh 10 8 ta 10 6 mas Soncya na rik ta shvidkostyami vitikayuchih gaziv do 2 000 km s Kompaktna zorya u takij podvijnij sistemi ye nejtronnoyu zoreyu a sama sistema SGXB ye tisnoyu ta cherez silne padinnya rechovini na akretor yaskravoyu v rentgenivskomu diapazoni nadgiganti shvidki rentgenivski timchasovi angl Supergiant Fast X ray Transients SFXT skladayutsya z nejtronnoyi zori ta OB nadgiganta Cya grupa rentgenivskih podvijnih pokazuye shvidke zrostannya rentgenivskogo viprominyuvannya pid chas spalahu maksimum dosyagayetsya za hvilini Spalahi trivayut lishe godini ale svitnist u rentgenivskomu diapazoni do 10 000 raziv bilsha svitnosti u fazi spokoyu Taki spalahi mozhut buti naslidkom nayavnosti zgustkiv rechovini v zoryanomu vitri rannih nadgigantiv prohodu nejtronnoyi zori cherez ekvatorialne gazove kilce nadgiganta chi magnitnogo priskorennya pulsara Odniyeyu z najvidomishih masivnih rentgenivskih podvijnih ye Lebid X 1 yakogo spochatku identifikuvali yak kandidata v chorni diri Inshi prikladi HMXB ne plutati z pulsarom ta 4U 1700 37 InshiMikrokvazar Dokladnishe Mikrokvazar Uyavlennya hudozhnika pro mikrokvazar SS 433 Mikrokvazar abo rentgenivska podvijna yaka viprominyuye na radiohvilyah nazvano tak za deyaki spilni harakteristiki z kvazarom potuzhne ta zminne radioviprominyuvannya yake chasto ye paroyu radiodzhetiv ta akrecijnij disk yakij otochuye kompaktnij ob yekt abo chornu diru abo nejtronnu zoryu U kvazariv chorna dira v centri ye nadmasivnoyu miljoni mas Soncya a u mikrokvazariv masa kompaktnogo ob yekta stanovit lishe dekilka sonyachnih Oskilki u mikrokvazariv akretovana rechovina pohodit zi zvichajnoyi zori akrecijnij disk duzhe yaskravij i u vidimomu i u rentgenivskomu diapazonah Dekoli dlya viriznyannya vid inshih rentgenivskih podvijnih mikrokvazari nazivayut radiodzhetni rentgenivski podvijni Chastina radio emisiyi pohodit z relyativistskih dzhetiv yaki chasto demonstruyut vidimij nadsvitlovij ruh Mikrokvazari ye vazhlivimi dlya vivchennya relyativistskih strumeniv dzheti formuyutsya poruch iz kompaktnim ob yektom a chasova shkala poblizu kompaktnih ob yektiv ye oberneno proporcijnoyu jogo masi Tomu kolivannya yaki u kvazara trivayut storichchya u mikrokvazara vidbuvayutsya za den Najbilsh vidomi mikrokvazari SS 433 pershij vidkritij mikrokvazar jogo atomni viprominennya vidimi z oboh dzhetiv GRS 1915 105 maye nadzvichajno visoku shvidkist dzhetiv duzhe yaskravij Lebid X 1 kandidat u mikrokvazari LS I 61 303 bulo vidkrito sho vin viprominyuye duzhe visokoenergetichni angl Very High Energy VHE gamma promeni vpershe vidkrito dzheti ne z chornoyi diri Nadzvichajno visoki energiyi chastinok mozhut poyasnyuvatis kilkoma mehanizmami priskorennya chastinok div mehanizm priskorennya Fermi ta centrifuzhnij mehanizm priskorennya Ridkisni Nadyaskravi dzherela rentgenivskogo viprominyuvannya angl Ultraluminous X ray sources ULX dzherela rentgenivskogo viprominyuvannya zi svitnistyu ponad 1039erg sek yaki za pripushennya pro izotropnu emisiyu perevishuyut mezhu Edingtona Dosi voni sposterigalis lishe poza Chumackim Shlyahom Z oglyadu na shvidku zminnist ULX jmovirno voni ye akretuyuchimi chornimi dirami u tisnih podvijnih sistemah Rentgenivski dzherela chasto otocheni emisijnoyu tumannistyu yaka rozshiryuyetsya zi shvidkistyu bl 100 km s Svitnist cogo klasu rentgenivskih podvijnih nastilki visoka sho chorna dira maye buti abo masoyu vid 100 do 10 000 mas Soncya abo chornoyu diroyu zoryanoyi masi ale z neizotropnim viprominyuvannyam na rentgenivskih hvilyah angl Ultracompact X ray binaries UCXB skladayutsya z bilogo karlika abo subkarlika ta nejtronnoyi zori z orbitalnim periodom menshe odniyeyi godini Nejtronna zorya akretuye bagatu na gelij rechovinu donora ta obertayetsya z periodom u chastki sekundi U Chumackomu Shlyahu vidomo 30 UCXB yaki vvazhayutsya poperednikami milisekundnih pulsariv tmyani rentgenivski perehidni angl Very Faint X ray Transient very faint X ray binary transients podvijni zori v yakih akretor ye kompaktnim ob yektom chorna dira chi chastishe nejtronna zorya z rentgenivskoyu svitnistyu mizh 1034 ta 1036 erg sek ta energiyami vid 2 000 do 10 000 elektronvolt Taka svitnist v 2 5 raziv menshe svitnosti normalnoyi rentgenivskoyi podvijnoyi Koeficiyent akreciyi rechovini stanovit maksimum 10 13 mas Soncya na rik tomu donorom ye nezvichajnij suputnik u podvijnij sistemi tut mozhe jtisya pro geliyevu zoryu abo planetarni tila Deyaki malomasivni rentgenivski podvijni takozh demonstruyut fazi z takim nizkim koeficiyentom akreciyi Cherez nayavnist spalahiv tipu I vvazhayetsya sho u bilshosti podvijnih cogo tipu akretorom ye nejtronna zorya Div takozhLS I 61 303 SS 433 Kvazar Rentgenivskij pulsarPrimitkiRentgenivski dzherela Astronomichnij enciklopedichnij slovnik za zag red I A Klimishina ta A O Korsun Lviv Golov astronom observatoriya NAN Ukrayini Lviv nac un t im Ivana Franka 2003 S 400 401 ISBN 966 613 263 X Tauris amp van den Heuvel 2006 Formation and evolution of compact stellar X ray sources In Compact stellar X ray sources Weidenspointner Georg 8 sichnya 2008 An asymmetric distribution of positrons in the Galactic disk revealed by gamma rays Nature T 451 s 159 62 Bibcode 2008Natur 451 159W doi 10 1038 nature06490 PMID 18185581 Procitovano 4 travnya 2009 Mystery of Antimatter Source Solved Maybe by John Borland 2008 Walter Lewin Michael van der Klies Compact Stellar X ray Sources Cambridge Astrophysics Cambridge University Press Cambridge 2010 ISBN 978 0521158060 Introduction to Cataclysmic Variables CVs NASA 2006 Negueruela et al 2005 Supergiant Fast X ray Transients A new class of high mass X ray binaries unveiled by INTEGRAL L Sidoli 2008 Transient outburst mechanisms Tauris T M amp 2006 Chapter 16 Formation and evolution of compact stellar X ray sources U amp red Compact stellar X ray sources Cambridge UK Cambridge University Press s 623 665 doi 10 2277 0521826594 ISBN 978 0 521 82659 4 A catalogue of low mass X ray binaries in the Galaxy LMC and SMC Fourth Edition Liu Q Z van Paradijs J van den Heuvel E P J Astronomy and Astrophysics 469 807 2007 G L Lu C H Zhu K A Postnov L R Yungelson A G Kuranov N Wang Population Synthesis for Symbiotic X ray Binaries In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2010 arXiv 1205 5696 A Patruno A L Watts Accreting Millisecond X Ray Pulsars In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2012 arXiv 1206 2727v1 Tauris van den Heuvel amp Savonije 2000 Formation of Millisecond Pulsars with Heavy White Dwarf Companions Extreme Mass Transfer on Subthermal Timescales ApJ Letters 530 L93 Evolutionary Binary Sequences for Low and Intermediate Mass X ray Binaries Philipp Podsiadlowski Saul Rappaport amp Eric Pfahl 2001 E M Ratti et al IGR J19308 0530 Roche lobe over ow on to a compact object from a donor 1 8 times as massive In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2013 arXiv 1301 4896 Philipp Podsiadlowski Saul Rappaport Eric Pfahl Evolutionary Binary Sequences for Low and Intermediate Mass X ray Binaries In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2001 arXiv astro ph 0107261 J Mikolajewska Symbiotic variable stars In Variable Star Research An international perspective Cambridge University Press Cambridge 1992 ISBN 0 521 40469 X P Romano L Sidoli Supergiant Fast X ray Transients a Review In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2010 arXiv 1001 2439 Sebastian Drave et al Temporal Studies of Supergiant Fast X ray Transients In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2011 arXiv 1105 0609v1 SS 433 David Darling entry in The Internet Encyclopedia of Science accessed on line September 14 2007 Arhiv originalu za 7 travnya 2012 Procitovano 27 kvitnya 2016 Astrophysicists Discover Compact Jets From Neutron Star May 23 2006 SpaceDaily Kim McDonald and Linda Vu Lian Tao Hua Feng Fabien Grise Philip Kaaret Compact Optical Counterparts of Ultraluminous X Ray Sources In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2011 arXiv 1106 0315v1 Roberto Soria K D Kuntz P Frank Winkler William P Blair Knox S Long Paul P Plucinsky and Bradley C Whitmore The Birth of an Ultra Luminous X ray Source in M83 In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2012 arXiv 1203 2335v1 L M van Haaften G Nelemans R Voss M A Wood and J Kuijpers The evolution of ultracompact X ray binaries In Astronomy amp Astrophysics 537 2012 S A104 DOI 10 1051 0004 6361 201117880 N Degenaar et al A 4 year XMM Newton Chandra monitoring campaign of the Galactic Centre analysing the X ray transients In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2012 arXiv 1204 6043 M Armas Padilla N Degenaar D M Russell and R Wijnands Multiwavelength spectral evolution during the 2011 outburst of the very faint X ray transient Swift J1357 2 0933 In Astrophysics Solar and Stellar Astrophysics 2012 arXiv 1207 5805 PosilannyaTitle Supergiant Fast X ray Transients and Other Wind Accretors Negueruela et al 2008 Audio Cain Gay 2009 Astronomy Cast X ray Astronomy