Головна послідовність — це вузька смуга на діаграмі Герцшпрунга — Рассела, яка перетинає діаграму по діагоналі — з лівого верхнього до правого нижнього кута діаграми. На неї потрапляє понад 90 % усіх відомих зір Чумацького Шляху, зокрема Сонце.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpsTDBoU1JHbGhaM0poYlY5eWRTNXdibWN2TWpnd2NIZ3RTRkpFYVdGbmNtRnRYM0oxTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
Головна послідовність розташована приблизно на діагоналі діаграми, проходячи з її верхнього лівого кута (який відповідає високій світності, синій колір) у правий нижній кут (низькі світності, червоний колір). Тобто зорі головної послідовності лежать у досить широкому діапазоні значень мас, температур і світностей.
Історія
Цей розділ потребує доповнення. (червень 2018) |
Структура
У верхню (ліву) частину головної послідовності потрапляють зорі високої світності та температури — блакитні гіганти. Якщо рухатися вздовж головної послідовності вправо донизу світність та температура зір зменшується. У праву (нижню) частину потрапляють червоні карлики.
Сонце розташовано на головній послідовності десь посередині — у місці перетину з кольоровим індексом B-V 0,66 (температура 5780 K, спектральний клас G2).
Джерела енергії
Джерелом енергії зір головної послідовності є реакції термоядерного синтезу, у яких водень перетворюється на гелій.
У зір малої маси перетворення водню на гелій відбуваються шляхом водневого циклу.
Зі збільшенням маси зорі все більшого значення набуває вуглецево-азотний цикл.
У зір із масою більше 1,2M☉ саме цей механізм енерговиділення є головним.
Еволюційне значення
За сучасною теорією зоряної еволюції, на головну послідовність потрапляють протозорі, коли у їх ядрі розпочинаються термоядерні реакції водневого циклу. Час «спалювання» водню в ядрі зорі порівняно великий і залежить від її маси. Для Сонця цей час становить близько 10 млрд років, для інших зір він приблизно дорівнює млрд років, де M — маса зорі (у масах Сонця). Стадія перебування на головній послідовності — найтриваліший етап еволюції зорі. Саме цим і пояснюється переважна концентрація зір на ділянці головної послідовності.
Див. також
Посилання
- Головна послідовність // Астрономічний енциклопедичний словник / за заг. ред. І. А. Климишина та А. О. Корсунь. — Львів : Голов. астроном. обсерваторія НАН України : Львів. нац. ун-т ім. Івана Франка, 2003. — С. 115. — .
- Вуглецево-азотний цикл // Астрономічний енциклопедичний словник / за заг. ред. І. А. Климишина та А. О. Корсунь. — Львів : Голов. астроном. обсерваторія НАН України : Львів. нац. ун-т ім. Івана Франка, 2003. — С. 88. — .
- Derek Ward-Thompson; Anthony P. Whitworth (2011). An Introduction to Star Formation. Cambridge University Press. с. 119. ISBN .
![]() | Це незавершена стаття з астрономії. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Golovna poslidovnist ce vuzka smuga na diagrami Gercshprunga Rassela yaka peretinaye diagramu po diagonali z livogo verhnogo do pravogo nizhnogo kuta diagrami Na neyi potraplyaye ponad 90 usih vidomih zir Chumackogo Shlyahu zokrema Sonce Diagrama Gercshprunga Rassela z nanesenimi 2300 najblizhchimi zoryami Chitko vidno perevazhne skupchennya zir na dilyanci golovnoyi poslidovnosti Svitnist Soncya vzyato za odinicyu Golovna poslidovnist roztashovana priblizno na diagonali diagrami prohodyachi z yiyi verhnogo livogo kuta yakij vidpovidaye visokij svitnosti sinij kolir u pravij nizhnij kut nizki svitnosti chervonij kolir Tobto zori golovnoyi poslidovnosti lezhat u dosit shirokomu diapazoni znachen mas temperatur i svitnostej IstoriyaCej rozdil potrebuye dopovnennya cherven 2018 StrukturaDokladnishe Spektralna klasifikaciya zir U verhnyu livu chastinu golovnoyi poslidovnosti potraplyayut zori visokoyi svitnosti ta temperaturi blakitni giganti Yaksho ruhatisya vzdovzh golovnoyi poslidovnosti vpravo donizu svitnist ta temperatura zir zmenshuyetsya U pravu nizhnyu chastinu potraplyayut chervoni karliki Sonce roztashovano na golovnij poslidovnosti des poseredini u misci peretinu z kolorovim indeksom B V 0 66 temperatura 5780 K spektralnij klas G2 Dzherela energiyiDokladnishe Zoryanij nukleosintez Dzherelom energiyi zir golovnoyi poslidovnosti ye reakciyi termoyadernogo sintezu u yakih voden peretvoryuyetsya na gelij U zir maloyi masi peretvorennya vodnyu na gelij vidbuvayutsya shlyahom vodnevogo ciklu Zi zbilshennyam masi zori vse bilshogo znachennya nabuvaye vuglecevo azotnij cikl U zir iz masoyu bilshe 1 2M same cej mehanizm energovidilennya ye golovnim Evolyucijne znachennyaDokladnishe Evolyuciya zir Za suchasnoyu teoriyeyu zoryanoyi evolyuciyi na golovnu poslidovnist potraplyayut protozori koli u yih yadri rozpochinayutsya termoyaderni reakciyi vodnevogo ciklu Chas spalyuvannya vodnyu v yadri zori porivnyano velikij i zalezhit vid yiyi masi Dlya Soncya cej chas stanovit blizko 10 mlrd rokiv dlya inshih zir vin priblizno dorivnyuye 10M3 displaystyle frac 10 M 3 mlrd rokiv de M masa zori u masah Soncya Stadiya perebuvannya na golovnij poslidovnosti najtrivalishij etap evolyuciyi zori Same cim i poyasnyuyetsya perevazhna koncentraciya zir na dilyanci golovnoyi poslidovnosti Div takozhZori do golovnoyi poslidovnostiPosilannyaGolovna poslidovnist Astronomichnij enciklopedichnij slovnik za zag red I A Klimishina ta A O Korsun Lviv Golov astronom observatoriya NAN Ukrayini Lviv nac un t im Ivana Franka 2003 S 115 ISBN 966 613 263 X Vuglecevo azotnij cikl Astronomichnij enciklopedichnij slovnik za zag red I A Klimishina ta A O Korsun Lviv Golov astronom observatoriya NAN Ukrayini Lviv nac un t im Ivana Franka 2003 S 88 ISBN 966 613 263 X Derek Ward Thompson Anthony P Whitworth 2011 An Introduction to Star Formation Cambridge University Press s 119 ISBN 978 1107627468 Ce nezavershena stattya z astronomiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi