Облога Антіохії — битва під час 1-го хрестового походу, що відбувся у 1097—1098 роках. Спочатку Антіохію було взято в облогу хрестоносцями (з 21 жовтня 1097 до 2 червня 1098 років), потім, після того, як місто здалось, його обложили сельджуки (з 7 до 28 червня 1098 року).
Облога Антіохії | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Перший хрестовий похід | |||||||
![]() Облога Антіохії хрестоносцями, середньовічна мініатюра | |||||||
Координати: 36°12′08″ пн. ш. 36°09′41″ сх. д. / 36.202222222250000527° пн. ш. 36.16138888891666170° сх. д. | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
Хрестоносці | Сельджуки | ||||||
Командувачі | |||||||
Готфрід Буйонський Боемунд Тарентський Раймунд Тулузький | | ||||||
Військові сили | |||||||
25,000 | 75,000 | ||||||
Втрати | |||||||
Немає даних | Немає даних |
Передумови
Антіохія, що стояла за 20 км від узбережжя Середземного моря на східному березі річки Оронт, була одним з найбільш значущих міст Східного Середземномор'я. Її історія почалась ще за часів Римської імперії, потім місто кілька разів переходило з рук в руки — спочатку воно було підпорядковано Візантійській імперії, потім арабам, у X столітті знову перейшло до Візантії, а у 1085 році Антіохію було завойовано сельджуками, які частково перебудували міські укріплення часів Юстиніана I — широкі стіни міста охороняли тепер 450 веж — і значно підняли обороноздатність міста, що й без того було чудово захищене горами на південному заході й болотами на північному заході.
З 1088 року Антіохія перебувала під владою еміра . Усвідомлюючи небезпеку, що походила від хрестоносців, він звернувся за підтримкою до сусідніх мусульманських держав, але допомогу отримав далеко не одразу. Готуючись до приходу християн, Ягі-Сіан помістив до в'язниці православного патріарха Антіохії й вигнав православних греків та вірменів, — однак яковітам було дозволено залишитись. Окрім того, за словами хроніста походу Раймунда Ажильського, сельджуки «отуречували молодих вірменів і греків, даючи їм жінок турчанок». Мала чисельність гарнізону Ягі-Сіана компенсували неприступні стіни та безліч оборонних веж.
Прибуття хрестоносців
У жовтні 1097 року хрестоносці вступили у долину річки Оронт. Між трьома керівниками християн — Готфрідом Буйонським, Боемундом Тарентським та Раймундом Тулузьким не було згоди відносно того, яких дій вживати далі: Раймунд пропонував одразу штурмувати Антіохію, а Готфрід та Боемунд наполягали на облозі. Зрештою 21 жовтня 1097 року хрестоносці «викопали рів під міськими стінами, склали спорядження й почали облогу міста».
Загони Боемунда зайняли позицію на північно-східній стороні міста поблизу воріт Св. Павла. Далі до Собачих воріт розбили табір воїни Роберта Нормандського (старшого сина Вільгельма Завойовника), Роберта Фландрського, Етьєна де Блуа і Гуго Вермандуа. Армія Раймунда Тулузького розташувалась на захід від Собачих воріт, а Готфріда Буйонського — біля воріт Дюка неподалік від мосту через Оронт. Цитадель на схилі гори Сильпіус на півдні й ворота Св. Георгія на північному заході не були блоковані хрестоносцями — вони контролювали лише чверть від загального периметру стіни фортеці, — завдяки чому упродовж всієї облоги в Антіохію вільно надходив провіант.
Перша облога
Спочатку облога відбувалася вдало. До середини листопада до стін Антіохії прибув з підкріпленням племінник Боемунда, Танкред Тарентський. Окрім того, упродовж всієї осені хрестоносці не мали нестачі у продовольстві — плідні околиці Антіохії відкривали широкі можливості для забезпечення армії провіантом, а 14 генуезьких кораблів, що 17 листопада висадились у гавані Св. Симеона, доставили хрестоносцям додаткові запаси їжі. Із наближенням зими становище почало погіршуватись. У грудні захворів Готфрід Буйонский, запаси продовольства закінчувались. Наприкінці місяця Боемунд Тарентський і Роберт Фландрський вирушили на фуражування, а 29 грудня, невдовзі після їхнього відходу, Ягі-Сіан та його воїни здійснили збройну вилазку через ворота Св. Георгія й напали на табір Раймунда Тулузького. Часопис анонімного воїна, очевидця атаки, розповідає, що нападники під покровом ночі «вбили велику кількість лицарів та піхотинців, які не були достатньо захищеними». Тим не менше, хрестоносці відбили напад, але штурмувати місто все ще не було можливим.
Тим часом загін Боемунда Тарентського й Роберта Фландрського стикнувся з армією Дукака Меліка, правителя Дамаска, який прямував на допомогу Антіохії (до нього звернувся по допомогу Шамс ад-Дін, син Ягі-Сіана, який незадовго до початку облоги залишив місто). 31 грудня 1097 року між християнами й мусульманами відбулась битва, в результаті якого обидва супротивники повернулись на вихідні позиції — хрестоносці, що так і не встигли набрати провіант, повернули до Антіохії, а Дукак Мелік повернувся у Дамаск.
Голод
З настанням зими нестача продовольства стала відчуватись усе гостріше, й невдовзі у таборі хрестоносців почався голод. Ці важкі для християнського війська часи були зафіксовані на сторінках багатьох часописів того часу. розповідають про те, що «багато хто з цих хрестоносців їли коней та віслюків, ледь утримуючись від людського м'яса», однак деякі часописи повідомляють, що справа часом доходила й до канібалізму, а кожен сьомий хрестоносець помер від голоду. Щоправда, продовольство можна було купити у вірменів та сирійців, але ті вимагали за продукти величезну ціну, яку переважна більшість хрестоносців з числа простих воїнів були неспроможними заплатити й тому були приречені на голодну смерть. Окрім голоду, хрестоносці жорстоко страждали від хвороб та негоди.
Результатом усіх цих злиднів стала втеча тих, хто найбільше розчарувався, з християнського війська. Багато воїнів, охоплених, за словами Раймунда Ажильського, «чахлим малодушністю», дезертували у січні 1098 року, в тому числі Петро Пустельник та віконт Гійом Тесля, яких, однак, невдовзі наздогнав і повернув до табору Танкред Тарентський.
Втеча Татікія
У лютому табір несподівано залишив візантійський легат Татікій, представник імператора Олексія Комніна при армії хрестоносців. Анна Комніна, дочка імператора й одна з перших жінок-істориків, ймовірно, особисто спілкувалась із Татікієм після його прибуття до Візантії та дізналась обставини втечі. Як виявилось, Боемунд сповістив Татікія про те, що лідери хрестоносців підозрюють його у змові з сельджуками й тому ніби задумали вбити його.
Татікій і його нечисленний загін знаходились при хрестоносцях заради того, щоб охороняти імперські інтереси — відповідно до клятви, даної імператору Олексію, хрестоносці мали віддавати під владу Візантії захоплені у мусульман міста. Ця клятва йшла у розріз з планами Боемунда Тарентського, який планував залишити Антіохію собі. Усунути Татікія фізично він не наважився, оскільки Візантія була союзником армії хрестоносців, тому був змушений віддалити візантійця хитрощами. Причина втечі Татікія була невідомою іншим лідерам армії християн, й тому Боемунд оголосив його боягузом і зрадником, що позначилось на ставленні хрестоносців до Візантії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5oTDBGdWRHbHZZMmhTWVcxd1lYSjBjeTVxY0djdk1qVXdjSGd0UVc1MGFXOWphRkpoYlhCaGNuUnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Невдовзі після цієї події біля річки Оронт з'явилась армія Радвана, еміра Алеппо, який висунувся на допомогу своєму сусіду Ягі-Сіану. 9 лютого поблизу фортеці Харім між сельджуками й кінним загоном Боемунда Тарентського відбувся бій, в якому хрестоносці здобули перемогу.
Допомога від англійців
У березні 1098 року з Константинополя до гавані Св. Симеона прибув флот короля Англії Едгара Етелінга. Англійці привезли матеріали для спорудження облогових споруд, які хрестоносці ледь не втратили 6 березня: повертаючись із цінним вантажем до Антіохії, Раймунд та Боемунд (що не довіряли одне одному, вони вирушили зустрічати кораблі вдвох), зазнали нападу загону Ягі-Сіана. У цій сутичці сельджуки перебили понад п'ять сотень християнських піхотинців, але потім на допомогу прийшов Готфрід Бульйонський, й напад було відбито.
Отримавши необхідні матеріали, хрестоносці спорудили облогові вежі. Тим самим вдалось ізолювати від нападу гарнізону Ягі-Сіана дорогу, що вела від гавані Св. Симеона, якою до табору почав надходити провіант. Окрім того, на початку квітня за ініціативою Танкреда Тарентського було збудовано укріплення на руїнах закинутого монастиря неподалік від воріт Св. Георгія, якими до Антіохії продовжували доставляти продовольство, за що Танкред отримав від Раймунда Тулузького 400 срібних марок (за відомостями Раймунда Ажильського, ця сума склала 100 марок).
Посольство Фатимідів
У квітні до табору хрестоносців прибули посли фатимідського халіфа Каїра. Вони сподівались укласти з християнами союз проти сельджуків, свого спільного з хрестоносцями ворога. На зустріч із послами направили Петра Пустельника, який знав арабську. Виявилось, що халіф пропонує хрестоносцям укласти угоду, відповідно до якої за хрестоносцями залишається Сирія, але в обмін вони зобов'язуються не нападати на фатимідську Палестину. Такі умови були, безсумнівно, неприйнятними для християн — адже головною метою походу був Єрусалим. Попри те, що перемовини зайшли у глухий кут, хрестоносці гідно прийняли послів й подарували щедрі дарунки з числа багатств, захоплених у березні у сельджуків.
Падіння Антіохії
Весна завершувалась, але облога все не приносила плодів. У травні 1098 року дійшли звістки про те, що до Антіохії висунулась армія мосульського еміра . Цього разу сили мусульман за кількістю переважали всі попередні загони, відряджені на допомогу обложеному місту: до Кербоги приєднались армії Рідвана й Дукака (емірів Алеппо й Дамаска), а також додаткові загони з Персії й загони Артукідів з Месопотамії. На щастя для хрестоносців, Кербога перед наступом на Антіохію вирушив до Едеси, де затримався на три тижні у безплідних спробах відбити її у Балдуїна Булонського.
Для хрестоносців було очевидним, що Антіохія має пасти до прибуття Кербоги. Тому Боемунд Тарентський вступив у таємну змову з деяким вірменином-зброярем Фірузом (в історичних часописах є розходження відносно імені цієї людини; Ібн ал-Асір називає його Рузбіх, — Найруз, а Камал ад-Дін ібн ал-Адім — аз-Заррад), який був у гарнізоні вежі Двох сестер і тримав образу на Ягі-Сіана «через якісь утиски з його боку й за те, що він відібрав <…> майно і гроші». Пообіцявши вірменину щедру винагороду, Боемунд отримав у відповідь обіцянку забезпечити хрестоносцям доступ до міста.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekU0TDBkMWMzUmhkbVZmWkc5eVpWOWpjblZ6WVdSbGMxOTBhR1ZmYldGemMyRmpjbVZmYjJaZllXNTBhVzlqYUM1cWNHY3ZNalV3Y0hndFIzVnpkR0YyWlY5a2IzSmxYMk55ZFhOaFpHVnpYM1JvWlY5dFlYTnpZV055WlY5dlpsOWhiblJwYjJOb0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Цей план порушував клятву, яку хрестоносці дали імператору Олексію в Константинополі у 1097 році, але не припав до душі лише Раймунду Тулузькому. Інші ж лідери походу з готовністю прийняли умови Боемунда. Тим часом, попри те, що розв'язка облоги наближувалась щодня, на початку червня 1098 року армію залишила деяка кількість воїнів, вихідців з Франції, в тому числі Стефан Блуасський.
Вночі 2 червня Фіруз, як було умовлено, впустив загін Боемунда у вежу драбиною, а рано вранці 3 червня князь «наказав віддати трубою сигнал до бою». Від проникливого звуку «прокинулось і жахнулось усе місто, діти й жінки почали плакати», а потім до Антіохії увірвались хрестоносці. Охоплені жагою помсти за вісім місяців виснажливої облоги, вони влаштували в місті криваву різню: було «перебито, захоплено й уведено в полон безліч чоловіків, жінок і дітей», «усі площі міста були забиті тілами мерців, тож ніхто не міг перебувати там через сильний сморід».
Сигнал на світанку збудив і Ягі-Сіана. Він «спитав, що трапилось, і йому сказали, що звук труби чутно з фортеці й вона, без сумніву, захоплена». У супроводі 30 воїнів Ягі-Сіан втік з міста, але, віддалившись від Антіохії на кілька кілометрів, зупинився. Потім супутники залишили його, й того самого дня правителя Антіохії було вбито місцевими жителями-вірменами, які потім відвезли його голову Боемунду Тарентському.
Друга облога
До вечора 3 червня хрестоносці контролювали більшу частину Антіохії за винятком цитаделі у південній частині міста, яку утримував Шамс ад-Дін, син Ягі-Сіана. Тепер, коли місто було практично завойовано, виникла необхідність підтримати ілюзію союзу з Візантією, й тому владою папського легата , єпископа Ле-Пюї, в правах було відновлено скинутого Ягі-Сіаном патріарха Іоанна Оксіта.
За два дні до стін Антіохії підійшла армія Кербоги. 7 червня Кербога спробував узяти місто штурмом, але зазнав невдачі й 9 червня взяв його в облогу. Положення християн було скрутним. Вони опинились закритими в Антіохії без усілякої можливості отримати військову допомогу та провіант й були змушені оборонятись як від сельджуків, що засіли в цитаделі, так і від воїнів Кербоги, що оточили місто.
Дорогою в Константинополь Стефан зустрівся з армією імператора Олексія, який, не знаючи про падіння Антіохії й повторну облогу, висунувся на допомогу хрестоносцям. Олексій повірив запевнянням Стефана в тому, що армія Боемунда Тарентського скоріше за все розбита й винищена, та, отримавши на додачу звістки про мусульманські війська, що засіли під Анатолією, «вирішив не рухатись далі, щоб, поспішаючи на допомогу Антіохії, не втратити й самого Константинополя» й повернувся назад.
Виявлення Святого списа
10 червня П'єр Бартелемі, чернець із Марселя, що прибився до хрестового походу, розповів про своє видіння — ніби перед ним постав апостол Андрій й розповів про те, що в Антіохії заховано спис, яким було поранено стегно Ісуса. Інший чернець на ім'я Стефан Валенський стверджував, що йому являлись Діва Марія й сам Спаситель. А 14 червня у небі над ворожим військом хрестоносці помітили метеор — його появу тлумачили як добрий знак.
Очільники хрестоносців повірили в історію ченця, почали пошуки у храмі Св. Петра та невдовзі виявили «спис господній, який, будучи кинутий рукою Лонгіна, вразив бік нашого Спасителя». Найвірогідніше, що виявлення реліквії було сфабриковано, але Раймунд Тулузький розцінив знахідку як божественне свідчення майбутньої перемоги.
27 червня Боемунд направив Петра Пустельника на перемовини у табір Кербоги, але домовитись їм не вдалось, і битва з мусульманами стала неминучою. Перед битвою Боемунд розділив армію на шість великих загонів й очолив один з них.
Битва за Антіохію
У понеділок 28 червня готові до бою хрестоносці вийшли з міста. Кербога, вирішивши, що без зусиль розправиться з нечисленним військом супротивника, не прислухався до порад своїх генералів й вирішив атакувати всю армію разом, а не кожен загін по черзі. Він пішов на хитрощі й віддав наказ удати відступ, щоб заволікти хрестоносців у складнішу для битви місцевість.
Однак все сталося зовсім інакше. Сама битва була короткою — коли хрестоносці нарешті наздогнали Кербогу, сельджуки запанікували, передові кінні загони почали тікати і невдовзі військо Кербоги було розбито вщент.
Після перемоги
Повернувшись до міста, хрестоносці почали перемовини із захисниками цитаделі. Її оборону вже очолював не син Ягі-Сіана, а ставленик Кербоги Ахмед ібн Мерван. Розуміючи безвихідь свого становища, ібн Мерван здав цитадель Боемунду, й той заявив про свої права на Антіохію. Єпископу Ле-Пюї та Раймунду Тулузькому це не сподобалось, і вони направили в Константинополь Гуго Вермандуа та Балдуїна, графа де Ено. Коли стало відомо, що Олексій не захотів відряджати посольство в Антіохію, Боемунд почав переконувати своїх товаришів, що імператор втратив цікавість до походу, — а значить, вони мають право відступитись від даного йому слова.
У липні в Антіохії спалахнула епідемія (ймовірно, причиною її був епідемічний висипний тиф), яка 1 серпня забрала життя єпископа Адемара. 11 вересня хрестоносці надіслали послання папі Урбану II, натхненнику хрестового походу, з проханням стати на чолі Антіохії, але той відмовився. Незважаючи на нестачу коней та їжі, восени 1098 року хрестоносці встановили контроль над околицями Антіохії. У листопаді Раймунд нарешті поступився вимогам Боемунда, та на початку 1099 року, після того як Боемунда проголосили князем Антіохії, армія вирушила на Єрусалим.
Примітки
- Ібн ал-Асір. Розповідь про взяття франками міста Антіохії
- Раймунд Ажильський. Історія франків, які взяли Єрусалим
- Анна Комніна. Алексіада
- П'єр Віймар. Хрестові походи: міф і реальність священної війни
- Камал ад-Дін ібн ал-Адім. Вершки історії Халеба
- Аннали Хільдесхайма
- Раймунд Ажильський. Захоплення Антіохії хрестоносцями
- Ібн ал-Каланісі. Захоплення Антіохії хрестоносцями
- Діяння франків та інших єрусалимців. Захоплення Антіохії хрестоносцями
Джерела
- Раймунд Ажильський. Захоплення Антіохії хрестносцями
- Стефан Блуаський. Лист до дружини Аделв з-під Антіохії[недоступне посилання з квітня 2019]
- Ібн ал-Асір. Розповідь про взяття франками міста Антіохії
Література
(рос.)
- Михайло Заборов. Хрестоносці на Сході. М-1980. — 320 с.
- Жозеф-Франсуа Мішо. Історія хрестових походів. М.: Алетейа. 2001. — 368 с.,
Посилання
- «Історія Дамаска» Ібн аль-Каланісі. Рік 491. Процитовано 9 серпня 2011.
{{}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|accessyear=
(); Недійсний|deadurl=404
() - «Загальна історія» Ібн аль-Асіра. Потім настав рік 491. Процитовано 9 серпня 2011.
{{}}
: Недійсний|deadurl=404
()
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Облога Антіохії (1097-1098) |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Obloga Antiohiyi bitva pid chas 1 go hrestovogo pohodu sho vidbuvsya u 1097 1098 rokah Spochatku Antiohiyu bulo vzyato v oblogu hrestonoscyami z 21 zhovtnya 1097 do 2 chervnya 1098 rokiv potim pislya togo yak misto zdalos jogo oblozhili seldzhuki z 7 do 28 chervnya 1098 roku Obloga Antiohiyi Pershij hrestovij pohid Obloga Antiohiyi hrestonoscyami serednovichna miniatyura Obloga Antiohiyi hrestonoscyami serednovichna miniatyura Koordinati 36 12 08 pn sh 36 09 41 sh d 36 202222222250000527 pn sh 36 16138888891666170 sh d 36 202222222250000527 36 16138888891666170 Data 21 zhovtnya 1097 28 chervnya 1098 Misce Antiohiya Rezultat Peremoga hrestonosciv Storoni Hrestonosci Seldzhuki Komanduvachi Gotfrid Bujonskij Boemund Tarentskij Rajmund Tuluzkij Vijskovi sili 25 000 75 000 Vtrati Nemaye danih Nemaye danihPeredumoviAntiohiya sho stoyala za 20 km vid uzberezhzhya Seredzemnogo morya na shidnomu berezi richki Oront bula odnim z najbilsh znachushih mist Shidnogo Seredzemnomor ya Yiyi istoriya pochalas she za chasiv Rimskoyi imperiyi potim misto kilka raziv perehodilo z ruk v ruki spochatku vono bulo pidporyadkovano Vizantijskij imperiyi potim arabam u X stolitti znovu perejshlo do Vizantiyi a u 1085 roci Antiohiyu bulo zavojovano seldzhukami yaki chastkovo perebuduvali miski ukriplennya chasiv Yustiniana I shiroki stini mista ohoronyali teper 450 vezh i znachno pidnyali oboronozdatnist mista sho j bez togo bulo chudovo zahishene gorami na pivdennomu zahodi j bolotami na pivnichnomu zahodi Z 1088 roku Antiohiya perebuvala pid vladoyu emira Usvidomlyuyuchi nebezpeku sho pohodila vid hrestonosciv vin zvernuvsya za pidtrimkoyu do susidnih musulmanskih derzhav ale dopomogu otrimav daleko ne odrazu Gotuyuchis do prihodu hristiyan Yagi Sian pomistiv do v yaznici pravoslavnogo patriarha Antiohiyi j vignav pravoslavnih grekiv ta virmeniv odnak yakovitam bulo dozvoleno zalishitis Okrim togo za slovami hronista pohodu Rajmunda Azhilskogo seldzhuki oturechuvali molodih virmeniv i grekiv dayuchi yim zhinok turchanok Mala chiselnist garnizonu Yagi Siana kompensuvali nepristupni stini ta bezlich oboronnih vezh Pributtya hrestonoscivU zhovtni 1097 roku hrestonosci vstupili u dolinu richki Oront Mizh troma kerivnikami hristiyan Gotfridom Bujonskim Boemundom Tarentskim ta Rajmundom Tuluzkim ne bulo zgodi vidnosno togo yakih dij vzhivati dali Rajmund proponuvav odrazu shturmuvati Antiohiyu a Gotfrid ta Boemund napolyagali na oblozi Zreshtoyu 21 zhovtnya 1097 roku hrestonosci vikopali riv pid miskimi stinami sklali sporyadzhennya j pochali oblogu mista Zagoni Boemunda zajnyali poziciyu na pivnichno shidnij storoni mista poblizu vorit Sv Pavla Dali do Sobachih vorit rozbili tabir voyini Roberta Normandskogo starshogo sina Vilgelma Zavojovnika Roberta Flandrskogo Etyena de Blua i Gugo Vermandua Armiya Rajmunda Tuluzkogo roztashuvalas na zahid vid Sobachih vorit a Gotfrida Bujonskogo bilya vorit Dyuka nepodalik vid mostu cherez Oront Citadel na shili gori Silpius na pivdni j vorota Sv Georgiya na pivnichnomu zahodi ne buli blokovani hrestonoscyami voni kontrolyuvali lishe chvert vid zagalnogo perimetru stini forteci zavdyaki chomu uprodovzh vsiyeyi oblogi v Antiohiyu vilno nadhodiv proviant Persha oblogaSpochatku obloga vidbuvalasya vdalo Do seredini listopada do stin Antiohiyi pribuv z pidkriplennyam pleminnik Boemunda Tankred Tarentskij Okrim togo uprodovzh vsiyeyi oseni hrestonosci ne mali nestachi u prodovolstvi plidni okolici Antiohiyi vidkrivali shiroki mozhlivosti dlya zabezpechennya armiyi proviantom a 14 genuezkih korabliv sho 17 listopada visadilis u gavani Sv Simeona dostavili hrestonoscyam dodatkovi zapasi yizhi Iz nablizhennyam zimi stanovishe pochalo pogirshuvatis U grudni zahvoriv Gotfrid Bujonskij zapasi prodovolstva zakinchuvalis Naprikinci misyacya Boemund Tarentskij i Robert Flandrskij virushili na furazhuvannya a 29 grudnya nevdovzi pislya yihnogo vidhodu Yagi Sian ta jogo voyini zdijsnili zbrojnu vilazku cherez vorota Sv Georgiya j napali na tabir Rajmunda Tuluzkogo Chasopis anonimnogo voyina ochevidcya ataki rozpovidaye sho napadniki pid pokrovom nochi vbili veliku kilkist licariv ta pihotinciv yaki ne buli dostatno zahishenimi Tim ne menshe hrestonosci vidbili napad ale shturmuvati misto vse she ne bulo mozhlivim Tim chasom zagin Boemunda Tarentskogo j Roberta Flandrskogo stiknuvsya z armiyeyu Dukaka Melika pravitelya Damaska yakij pryamuvav na dopomogu Antiohiyi do nogo zvernuvsya po dopomogu Shams ad Din sin Yagi Siana yakij nezadovgo do pochatku oblogi zalishiv misto 31 grudnya 1097 roku mizh hristiyanami j musulmanami vidbulas bitva v rezultati yakogo obidva suprotivniki povernulis na vihidni poziciyi hrestonosci sho tak i ne vstigli nabrati proviant povernuli do Antiohiyi a Dukak Melik povernuvsya u Damask Golod Z nastannyam zimi nestacha prodovolstva stala vidchuvatis use gostrishe j nevdovzi u tabori hrestonosciv pochavsya golod Ci vazhki dlya hristiyanskogo vijska chasi buli zafiksovani na storinkah bagatoh chasopisiv togo chasu rozpovidayut pro te sho bagato hto z cih hrestonosciv yili konej ta vislyukiv led utrimuyuchis vid lyudskogo m yasa odnak deyaki chasopisi povidomlyayut sho sprava chasom dohodila j do kanibalizmu a kozhen somij hrestonosec pomer vid golodu Shopravda prodovolstvo mozhna bulo kupiti u virmeniv ta sirijciv ale ti vimagali za produkti velicheznu cinu yaku perevazhna bilshist hrestonosciv z chisla prostih voyiniv buli nespromozhnimi zaplatiti j tomu buli prirecheni na golodnu smert Okrim golodu hrestonosci zhorstoko strazhdali vid hvorob ta negodi Rezultatom usih cih zlidniv stala vtecha tih hto najbilshe rozcharuvavsya z hristiyanskogo vijska Bagato voyiniv ohoplenih za slovami Rajmunda Azhilskogo chahlim malodushnistyu dezertuvali u sichni 1098 roku v tomu chisli Petro Pustelnik ta vikont Gijom Teslya yakih odnak nevdovzi nazdognav i povernuv do taboru Tankred Tarentskij Vtecha Tatikiya U lyutomu tabir nespodivano zalishiv vizantijskij legat Tatikij predstavnik imperatora Oleksiya Komnina pri armiyi hrestonosciv Anna Komnina dochka imperatora j odna z pershih zhinok istorikiv jmovirno osobisto spilkuvalas iz Tatikiyem pislya jogo pributtya do Vizantiyi ta diznalas obstavini vtechi Yak viyavilos Boemund spovistiv Tatikiya pro te sho lideri hrestonosciv pidozryuyut jogo u zmovi z seldzhukami j tomu nibi zadumali vbiti jogo Tatikij i jogo nechislennij zagin znahodilis pri hrestonoscyah zaradi togo shob ohoronyati imperski interesi vidpovidno do klyatvi danoyi imperatoru Oleksiyu hrestonosci mali viddavati pid vladu Vizantiyi zahopleni u musulman mista Cya klyatva jshla u rozriz z planami Boemunda Tarentskogo yakij planuvav zalishiti Antiohiyu sobi Usunuti Tatikiya fizichno vin ne navazhivsya oskilki Vizantiya bula soyuznikom armiyi hrestonosciv tomu buv zmushenij viddaliti vizantijcya hitroshami Prichina vtechi Tatikiya bula nevidomoyu inshim lideram armiyi hristiyan j tomu Boemund ogolosiv jogo boyaguzom i zradnikom sho poznachilos na stavlenni hrestonosciv do Vizantiyi Ukriplennya Antiohiyi Nevdovzi pislya ciyeyi podiyi bilya richki Oront z yavilas armiya Radvana emira Aleppo yakij visunuvsya na dopomogu svoyemu susidu Yagi Sianu 9 lyutogo poblizu forteci Harim mizh seldzhukami j kinnim zagonom Boemunda Tarentskogo vidbuvsya bij v yakomu hrestonosci zdobuli peremogu Dopomoga vid anglijciv U berezni 1098 roku z Konstantinopolya do gavani Sv Simeona pribuv flot korolya Angliyi Edgara Etelinga Anglijci privezli materiali dlya sporudzhennya oblogovih sporud yaki hrestonosci led ne vtratili 6 bereznya povertayuchis iz cinnim vantazhem do Antiohiyi Rajmund ta Boemund sho ne doviryali odne odnomu voni virushili zustrichati korabli vdvoh zaznali napadu zagonu Yagi Siana U cij sutichci seldzhuki perebili ponad p yat soten hristiyanskih pihotinciv ale potim na dopomogu prijshov Gotfrid Buljonskij j napad bulo vidbito Otrimavshi neobhidni materiali hrestonosci sporudili oblogovi vezhi Tim samim vdalos izolyuvati vid napadu garnizonu Yagi Siana dorogu sho vela vid gavani Sv Simeona yakoyu do taboru pochav nadhoditi proviant Okrim togo na pochatku kvitnya za iniciativoyu Tankreda Tarentskogo bulo zbudovano ukriplennya na ruyinah zakinutogo monastirya nepodalik vid vorit Sv Georgiya yakimi do Antiohiyi prodovzhuvali dostavlyati prodovolstvo za sho Tankred otrimav vid Rajmunda Tuluzkogo 400 sribnih marok za vidomostyami Rajmunda Azhilskogo cya suma sklala 100 marok Posolstvo Fatimidiv U kvitni do taboru hrestonosciv pribuli posli fatimidskogo halifa Kayira Voni spodivalis uklasti z hristiyanami soyuz proti seldzhukiv svogo spilnogo z hrestonoscyami voroga Na zustrich iz poslami napravili Petra Pustelnika yakij znav arabsku Viyavilos sho halif proponuye hrestonoscyam uklasti ugodu vidpovidno do yakoyi za hrestonoscyami zalishayetsya Siriya ale v obmin voni zobov yazuyutsya ne napadati na fatimidsku Palestinu Taki umovi buli bezsumnivno neprijnyatnimi dlya hristiyan adzhe golovnoyu metoyu pohodu buv Yerusalim Popri te sho peremovini zajshli u gluhij kut hrestonosci gidno prijnyali posliv j podaruvali shedri darunki z chisla bagatstv zahoplenih u berezni u seldzhukiv Padinnya AntiohiyiVesna zavershuvalas ale obloga vse ne prinosila plodiv U travni 1098 roku dijshli zvistki pro te sho do Antiohiyi visunulas armiya mosulskogo emira Cogo razu sili musulman za kilkistyu perevazhali vsi poperedni zagoni vidryadzheni na dopomogu oblozhenomu mistu do Kerbogi priyednalis armiyi Ridvana j Dukaka emiriv Aleppo j Damaska a takozh dodatkovi zagoni z Persiyi j zagoni Artukidiv z Mesopotamiyi Na shastya dlya hrestonosciv Kerboga pered nastupom na Antiohiyu virushiv do Edesi de zatrimavsya na tri tizhni u bezplidnih sprobah vidbiti yiyi u Balduyina Bulonskogo Dlya hrestonosciv bulo ochevidnim sho Antiohiya maye pasti do pributtya Kerbogi Tomu Boemund Tarentskij vstupiv u tayemnu zmovu z deyakim virmeninom zbroyarem Firuzom v istorichnih chasopisah ye rozhodzhennya vidnosno imeni ciyeyi lyudini Ibn al Asir nazivaye jogo Ruzbih Najruz a Kamal ad Din ibn al Adim az Zarrad yakij buv u garnizoni vezhi Dvoh sester i trimav obrazu na Yagi Siana cherez yakis utiski z jogo boku j za te sho vin vidibrav lt gt majno i groshi Poobicyavshi virmeninu shedru vinagorodu Boemund otrimav u vidpovid obicyanku zabezpechiti hrestonoscyam dostup do mista Riznya v Antiohiyi Gravyura Gustava Dore Cej plan porushuvav klyatvu yaku hrestonosci dali imperatoru Oleksiyu v Konstantinopoli u 1097 roci ale ne pripav do dushi lishe Rajmundu Tuluzkomu Inshi zh lideri pohodu z gotovnistyu prijnyali umovi Boemunda Tim chasom popri te sho rozv yazka oblogi nablizhuvalas shodnya na pochatku chervnya 1098 roku armiyu zalishila deyaka kilkist voyiniv vihidciv z Franciyi v tomu chisli Stefan Bluasskij Vnochi 2 chervnya Firuz yak bulo umovleno vpustiv zagin Boemunda u vezhu drabinoyu a rano vranci 3 chervnya knyaz nakazav viddati truboyu signal do boyu Vid proniklivogo zvuku prokinulos i zhahnulos use misto diti j zhinki pochali plakati a potim do Antiohiyi uvirvalis hrestonosci Ohopleni zhagoyu pomsti za visim misyaciv visnazhlivoyi oblogi voni vlashtuvali v misti krivavu riznyu bulo perebito zahopleno j uvedeno v polon bezlich cholovikiv zhinok i ditej usi ploshi mista buli zabiti tilami merciv tozh nihto ne mig perebuvati tam cherez silnij smorid Signal na svitanku zbudiv i Yagi Siana Vin spitav sho trapilos i jomu skazali sho zvuk trubi chutno z forteci j vona bez sumnivu zahoplena U suprovodi 30 voyiniv Yagi Sian vtik z mista ale viddalivshis vid Antiohiyi na kilka kilometriv zupinivsya Potim suputniki zalishili jogo j togo samogo dnya pravitelya Antiohiyi bulo vbito miscevimi zhitelyami virmenami yaki potim vidvezli jogo golovu Boemundu Tarentskomu Druga oblogaDo vechora 3 chervnya hrestonosci kontrolyuvali bilshu chastinu Antiohiyi za vinyatkom citadeli u pivdennij chastini mista yaku utrimuvav Shams ad Din sin Yagi Siana Teper koli misto bulo praktichno zavojovano vinikla neobhidnist pidtrimati ilyuziyu soyuzu z Vizantiyeyu j tomu vladoyu papskogo legata yepiskopa Le Pyuyi v pravah bulo vidnovleno skinutogo Yagi Sianom patriarha Ioanna Oksita Za dva dni do stin Antiohiyi pidijshla armiya Kerbogi 7 chervnya Kerboga sprobuvav uzyati misto shturmom ale zaznav nevdachi j 9 chervnya vzyav jogo v oblogu Polozhennya hristiyan bulo skrutnim Voni opinilis zakritimi v Antiohiyi bez usilyakoyi mozhlivosti otrimati vijskovu dopomogu ta proviant j buli zmusheni oboronyatis yak vid seldzhukiv sho zasili v citadeli tak i vid voyiniv Kerbogi sho otochili misto Dorogoyu v Konstantinopol Stefan zustrivsya z armiyeyu imperatora Oleksiya yakij ne znayuchi pro padinnya Antiohiyi j povtornu oblogu visunuvsya na dopomogu hrestonoscyam Oleksij poviriv zapevnyannyam Stefana v tomu sho armiya Boemunda Tarentskogo skorishe za vse rozbita j vinishena ta otrimavshi na dodachu zvistki pro musulmanski vijska sho zasili pid Anatoliyeyu virishiv ne ruhatis dali shob pospishayuchi na dopomogu Antiohiyi ne vtratiti j samogo Konstantinopolya j povernuvsya nazad Viyavlennya Svyatogo spisa 10 chervnya P yer Bartelemi chernec iz Marselya sho pribivsya do hrestovogo pohodu rozpoviv pro svoye vidinnya nibi pered nim postav apostol Andrij j rozpoviv pro te sho v Antiohiyi zahovano spis yakim bulo poraneno stegno Isusa Inshij chernec na im ya Stefan Valenskij stverdzhuvav sho jomu yavlyalis Diva Mariya j sam Spasitel A 14 chervnya u nebi nad vorozhim vijskom hrestonosci pomitili meteor jogo poyavu tlumachili yak dobrij znak Ochilniki hrestonosciv povirili v istoriyu chencya pochali poshuki u hrami Sv Petra ta nevdovzi viyavili spis gospodnij yakij buduchi kinutij rukoyu Longina vraziv bik nashogo Spasitelya Najvirogidnishe sho viyavlennya relikviyi bulo sfabrikovano ale Rajmund Tuluzkij rozciniv znahidku yak bozhestvenne svidchennya majbutnoyi peremogi 27 chervnya Boemund napraviv Petra Pustelnika na peremovini u tabir Kerbogi ale domovitis yim ne vdalos i bitva z musulmanami stala neminuchoyu Pered bitvoyu Boemund rozdiliv armiyu na shist velikih zagoniv j ocholiv odin z nih Bitva za AntiohiyuU ponedilok 28 chervnya gotovi do boyu hrestonosci vijshli z mista Kerboga virishivshi sho bez zusil rozpravitsya z nechislennim vijskom suprotivnika ne prisluhavsya do porad svoyih generaliv j virishiv atakuvati vsyu armiyu razom a ne kozhen zagin po cherzi Vin pishov na hitroshi j viddav nakaz udati vidstup shob zavolikti hrestonosciv u skladnishu dlya bitvi miscevist Odnak vse stalosya zovsim inakshe Sama bitva bula korotkoyu koli hrestonosci nareshti nazdognali Kerbogu seldzhuki zapanikuvali peredovi kinni zagoni pochali tikati i nevdovzi vijsko Kerbogi bulo rozbito vshent Pislya peremogiPovernuvshis do mista hrestonosci pochali peremovini iz zahisnikami citadeli Yiyi oboronu vzhe ocholyuvav ne sin Yagi Siana a stavlenik Kerbogi Ahmed ibn Mervan Rozumiyuchi bezvihid svogo stanovisha ibn Mervan zdav citadel Boemundu j toj zayaviv pro svoyi prava na Antiohiyu Yepiskopu Le Pyuyi ta Rajmundu Tuluzkomu ce ne spodobalos i voni napravili v Konstantinopol Gugo Vermandua ta Balduyina grafa de Eno Koli stalo vidomo sho Oleksij ne zahotiv vidryadzhati posolstvo v Antiohiyu Boemund pochav perekonuvati svoyih tovarishiv sho imperator vtrativ cikavist do pohodu a znachit voni mayut pravo vidstupitis vid danogo jomu slova U lipni v Antiohiyi spalahnula epidemiya jmovirno prichinoyu yiyi buv epidemichnij visipnij tif yaka 1 serpnya zabrala zhittya yepiskopa Ademara 11 veresnya hrestonosci nadislali poslannya papi Urbanu II nathnenniku hrestovogo pohodu z prohannyam stati na choli Antiohiyi ale toj vidmovivsya Nezvazhayuchi na nestachu konej ta yizhi voseni 1098 roku hrestonosci vstanovili kontrol nad okolicyami Antiohiyi U listopadi Rajmund nareshti postupivsya vimogam Boemunda ta na pochatku 1099 roku pislya togo yak Boemunda progolosili knyazem Antiohiyi armiya virushila na Yerusalim PrimitkiIbn al Asir Rozpovid pro vzyattya frankami mista Antiohiyi Rajmund Azhilskij Istoriya frankiv yaki vzyali Yerusalim Anna Komnina Aleksiada P yer Vijmar Hrestovi pohodi mif i realnist svyashennoyi vijni Kamal ad Din ibn al Adim Vershki istoriyi Haleba Annali Hildeshajma Rajmund Azhilskij Zahoplennya Antiohiyi hrestonoscyami Ibn al Kalanisi Zahoplennya Antiohiyi hrestonoscyami Diyannya frankiv ta inshih yerusalimciv Zahoplennya Antiohiyi hrestonoscyamiDzherelaRajmund Azhilskij Zahoplennya Antiohiyi hrestnoscyami Stefan Bluaskij List do druzhini Adelv z pid Antiohiyi nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Ibn al Asir Rozpovid pro vzyattya frankami mista AntiohiyiLiteratura ros Mihajlo Zaborov Hrestonosci na Shodi M 1980 320 s Zhozef Fransua Misho Istoriya hrestovih pohodiv M Aleteja 2001 368 s ISBN 5 89321 071 9Posilannya Istoriya Damaska Ibn al Kalanisi Rik 491 Procitovano 9 serpnya 2011 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Cite maye pustij nevidomij parametr accessyear dovidka Nedijsnij deadurl 404 dovidka Zagalna istoriya Ibn al Asira Potim nastav rik 491 Procitovano 9 serpnya 2011 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Nedijsnij deadurl 404 dovidka Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Obloga Antiohiyi 1097 1098