Нове царство — період в історії Стародавнього Єгипту, відомий найбільшим числом стародавніх єгипетських пам'ятників, розквітом єгипетської державності й створенням великої єгипетської «світової» держави, що припав на час правління трьох знаменних династій — XVIII, XIX, XX.
Нове царство | |
Країна | Стародавній Єгипет |
---|---|
Столиця | Мемфіс, Пер-Рамсес, Фіви, Амарна і Фіви |
Попередник | Другий перехідний період |
Наступник | Третій перехідний період |
Час/дата початку | |
Час/дата закінчення | |
![]() | |
|
Хронологічні рамки епохи визначаються 1550–1069 рр. до н. е. Нове царство успадкувало у другому перехідному періоду — часу історичного занепаду Стародавнього Єгипту і завоювання країни семітськими народами гіксосів, — і передувало третьому перехідному періоду. Засновником Нового царства був фараон Яхмос I.
Відновлення незалежності Єгипту
Внутрішня нестабільність в кінці XII династії, пов'язана з відсутністю у царя Аменемхета III хорошого наступника, привели до фіналу і розвалу Середнього царства. Політичний розкол дав можливість захопити Єгипет кочівникам-гіксосам до 1670 до н. е. Як і за часів I перехідного періоду, основна маса яких лягла на Нижній Єгипет, що дозволило зміцнити свої позиції фіванському князівству. Царі XVII фіванської династії Таа I і Таа II розгортають військове протистояння гіксоським фараонам і згуртовують навколо себе райони Верхнього Єгипту. Наступнику Секененра Таа II Камесу (1555–1552 рр. до н. е.) вдалося зломити сили гіксосів, в результаті чого, після впертої боротьби наступник Камеса Яхмос I скидає гіксоське ярмо з півночі, ставши засновником XVIII єгипетської династії. Яхмос I взяв столицю гіксосів Аваріс, а після трирічної облоги в 1549 році до н. е. позбавив їх опорного пункту в Ханаані — міста Шарухен.
Заснування XVIII династії. Початок експансії в Азію
Війни Яхмоса I ще не придбали виражений завойовницький характер, оскільки були спрямовані на встановлення безпеки на південному і північному кордонах. Його наступники, в силу володіння високоефективною армією, почали проводити експансіоністську зовнішню політику. Спадкоємцем Яхмоса I був його син Аменхотеп I (Джесеркара), регентом при якому була його мати, Яхмос-Нефертарі. Це царственна пара в більш пізні часи виявилася обожествлене як засновниця великого Фіванського некрополя і прародителька XVIII династії. При Аменхотепі I встановилися державні кордони, що відповідали часу правління Сенусерта III (XII династія). Оскільки Аменхотеп помер, не залишивши спадкоємців, Яхмос-Нефертарі звела на престол чоловіка своєї дочки Мутнофрет Тутмоса I.
Тутмос I (Аахеперкара) розгорнув масштабні завойовницькі кампанії. Після успішного наступу в ході нубійської кампанії, війська Тутмоса I вирушили на північ, в Передню Азію, трощачи Палестину і Сирію. Єгипетська армія вперше досягає хурритської держави Мітанні на Євфраті, який вони назвали «перевернутою водою». Відновлення Тутмосом I впливу Єгипту на Близькому Сході в цілому своєрідно відбилося і в похованні фараона: він був першим похований в Долині Царів. Нове царство не було періодом будівництва царських пірамід, в зв'язку зі змінами в релігійно-заупокійних уявленнях.
Розквіт в епоху Хатшепсут, Тутмоса III і Аменхотепа III
Фараони XVIII династії перетворили Єгипет у багатющу і провідну імперію того часу. Під час правління знаменитої цариці Хатшепсут (Мааткара-Хенеметамон) закінчилося відродження держави. Будучи дочкою Тутмоса I і дружиною Тутмоса II, незабаром після смерті чоловіка вона зайняла трон фараона і правила два десятиліття. Вона розширила кордони царства, особисто очоливши один з походів, займалася активною будівельною діяльністю (заупокійний храм Джесера джесеру в Дейр ель-Бахрі, споруди в Карнаці і ін.). При дворі цариці творили талановиті діячі. До них належить, наприклад, зодчий і верховний радник Хатшепсут Сененмут. При ній була відновлена міжнародна торгівля, відправлена знаменита експедиція в східноафриканську країну Пунт і проведено кілька військових походів.
Наступник цариці, її пасинок, малолітство якого і привело Хатшепсут до престолу — Тутмос III (Менхеперра) — став найзнаменитішим єгипетським воїном, створив імперію від Північної Сирії до V порога Нілу, повністю перемігши в 17 військових походах на півночі і на півдні, потіснивши сильні держави Близького Сходу, включаючи Мітанні і Вавилонію. У 1457 р. до н.е. Тутмос III взяв верх в битві при Мегіддо, де розбив коаліцію повсталих сиро-палестинських князів на чолі з правителем Кадеша і їх союзників-мітаннійців. Тутмоса III порівнюють з найвизначнішими полководцями давнини, називаючи його «Наполеоном Стародавнього світу».
Апогей могутності і слави Єгипту — правління «сонячного» Аменхотепа III (Небмаатра), при якому надзвичайних висот досягають відносини з сусідніми державами (про що свідчить Амарнський архів дипломатичної переписки), а також мистецтво, зокрема — скульптура і архітектура (Луксорський храм, залишки гігантського заупокійного храму та ін.). Пам'ять про золоту епоху Аменхотепа III на території РФ зберігають його гранітні сфінкси на набережній Неви в Санкт-Петербурзі.
Реформи Ехнатона і крах XVIII династії
Згідно єгипетської релігійної доктрини, бог-батько фараона завжди присутній з ним на полі битви. Після кожного переможного походу царі забезпечували храми Амона, Ра, Птаха і інших богів колосальними багатствами, в якості подяки за успішну війну. До кінця правління Аменхотепа III це призвело до втручання жрецтва в політику і вплив на рішення царського двору. Однак посилення могутності храмів Амона занепокоїло ще Тутмоса IV, батька Аменхотепа. В їх противагу він активно висував культ сонячного божества, про що свідчать «Стела сну» у Великого Сфінкса, присвячена Хоремахету, триєдиному сонцю, як батькові фараона, і гігантський обеліск Ра в Карнаці (володінні Амона). Поступово популярність культу сонця досягла такого розмаху, що наступник Аменхотепа III Аменхотеп IV (Неферхепрура-Уаенра) висунув на передній план один з аспектів сонячного божества — зримий диска Атона. Цей різкий крок супроводжувався закриттям безлічі храмів по всьому Єгипту, розгоном жерців і переведенням їх незліченних багатств в царську скарбницю. Незабаром фараон змінив своє ім'я на Ехнатон («Дієвий від духу Атона»). Релігійна революція поклала крах великої імперії. Ехнатон встановив жорсткий терор, від якого страждали як придворні, так і простий народ. Скарбниця спорожніла, Єгипет втратив колишні міжнародні пріоритети, і вибухнула глибока внутрішня криза. Ехнатон втратив всіх надійних і міцних союзників в Передній Азії, з якими його батько підтримував дипломатичні відносини.
«Фараон-єретик» помер на 17-му році правління. Часткове повернення до традиційної єгипетської релігії стався вже під час правління його наступника Сменхкара. Наступний фараон, який змінив ім'я з Тутанхатон на Тутанхамон і відновив політеїзм, не дожив до двадцятиріччя, після чого лінія спадкування обірвалася. Його усипальниця, відкрита в 1922 році Говардом Картером, стала одним з найбільших археологічних відкриттів, оскільки була однією з небагатьох царських гробниць, що не зазнала повного розграбування.
Анхесенамон, вдова Тутанхамона, звернулася до хетського царя Суппілуліума I з проханням надіслати їй в чоловіки одного зі своїх синів, зробивши його таким чином правителем Єгипту, так як не бажала виходити заміж за представника нижчого класу. Суппілуліума I відправив посла, який з'ясував, що ситуація описана вірно. Однак, хетський принц був убитий в дорозі на кордоні між Хетською і Єгипетською державами. У відповідь на це розгніваний Суппілуліума I оголосив війну залежним від Єгипту Сирії і Північному Ханаану. Серед єгипетських полонених спалахнула епідемія, яка призвела до спустошення Хетського царства — загинув як Суппілуліума I, так і його безпосередній спадкоємець.
Два останніх правителя XVIII династії, Ай і Хоремхеб, походили з числа придворних чиновників амарнского епохи, хоча Ай міг з метою отримання влади одружитися з вдовою Тутанхамона незадовго до її смерті. Правління Ай було коротким. Його наступник Хоремхеб був воєначальником при дворі Тутанхамона. Він також не мав дітей і обрав наступника.
XIX династія
Родоначальником дев'ятнадцятої династії, яка правила в 1292–1186 рр. до н. е., став воєначальник фараона Хоремхеба, Парамсес, батько Сеті. Парамсеса особисто призначив своїм наступником попередній фараон, і він зійшов на трон під ім'ям Рамсес I.
Рамсес I здійснив похід до Нубії на другому році правління, також при ньому були виконані деякі прибудови до Карнакського храму. Після смерті Рамсеса I трон успадкував його син, Сеті I (1296–1279 рр. до н. е.), який прославився своєю вражаючою гробницею в Долині Царів, яка є найбільшою скельною гробницею в історії Єгипту.
Син Сеті I, Рамсес II (1290–1212 рр. до н. е.) став одним з найвідоміших фараонів в історії Єгипту завдяки великому будівництву храмів і статуй, а також пропагандистським матеріалами (наприклад, «Поема Пентаура»), який оспівував його походи в Нубію і Азію. Знаменита битва при Кадеші між єгиптянами і хетами стала першою битвою в історії з масштабним використанням колісниць, після закінчення якої був підписаний перший в історії мирний договір. Відомий Рамсес II і своїм особистим життям — від численних дружин він мав понад 100 синів і дочок. Мернептах (1212–1202 рр. до н. е.) — один з безлічі синів Рамсеса II, став фараоном лише в 60 років. Він відбив одну з перших навал «Народів моря». Мернептаху успадковував його син, Сеті II (1202–1195 рр. до н. е.), під час правління якого трон був узурповане Аменмесом (1200–1196 рр. до н. е.), імовірно онуком Рамсеса II. Після смерті Сеті II трон успадкував його син Саптах (1194–1188 рр. до н. е.), при регентстві своєї мачухи Таусерт, що стала після смерті Саптаха останнім фараоном XIX династії (1188–1186 рр. до н. е.). Правила вона недовго і з її смертю почалася анархія, в ході якої до влади прийшла XX династія.
XX династія
XX і XIX династії найбільш часто зустрічається іменами фараонів «Рамессидів». Обставини зміни XIX династії на XX не дуже добре відомі. Засновником останньої був вельможа Сетнахт. Під час свого недовгого правління енергійний Сетнахт, який намагався продовжувати традиції Рамсеса II Великого, зміг вивести Єгипет з кризи, придушивши повстання в Єгипті і зміцнивши центральну владу. Під час тривалого правління його сина Рамсеса III, яке ознаменувалося великими військовими перемогами над другою лавиною «народів моря», а також колосальним храмовим будівництвом, влада фараона ще більш зміцнилася. Незважаючи на окремі успіхи Рамсеса III, під час його правління процес ослаблення Єгипту продовжився. Бажаючи отримати допомогу жрецтва, фараон надав багато привілеїв храмам, а також робив їм величезні пожертвування. В результаті значення жрецтва значно зросла, храми стали себе протиставляти центральній владі. Внутрішнє становище в Єгипті погіршувалося, скарбниця меншала (на цей період припадає перший відомий нам страйк будівельників). На тлі цього почалися чвари між різними придворними угрупованнями, а сам Рамсес III став жертвою однієї зі змов.
При спадкоємцях Рамсеса III влада фараонів ослабла ще сильніше. Уже при Рамсесі IV Єгипет втратив практично всі завойовані раніше володіння в Палестині і Сирії, зберігши за собою лише Нубію. При цьому почалось посилення ще під час правління Ехнатона політичного і економічного поділу Нижнього і Верхнього Єгипту, де влада поступово зосередилася в руках фіванських жерців Амона. При цьому пост верховного жерця Амона у Фівах став фактично спадковим. Під час правління Рамсеса III і Рамзеса IV цю посаду займав Рамсеснахт, потім його змінив син, Аменхотеп, який під час правління Рамсеса III був верховним жерцем Амона в Ель Кабе. Аменхотеп був верховним жерцем Амона у Фівах ще під час правління Рамсеса IX. У той час як влада і престиж часто змінюючих один одного фараонів зменшувалася, влада і багатство Аменхотепа збільшувалися. Фараони не могли цьому нічого протиставити, верховних жрець Аменхотеп чинив сильний вплив на фараона, отримуючи від нього різні почесті. Спроба Рамсеса IX зменшити права верховного жерця Амона провалилися.
Під час правління XX династії почастішали пограбування гробниць фараонів в Долині Царів. Збереглися папіруси Еббота і Амхерста, що відносяться до 19 році правління Рамсеса IX, в яких описується розслідування обставин розграбування поховань фараона XIII династії Собекемсафа, а також фараонів XIX династії Рамсеса II і Сеті I. З фараонів XVIII–XX династій тільки мумії Аменхотепа II і Тутанхамона були знайдені в своїх гробницях.
Під час правління Рамсеса XI, останнього правителя XX династії, в руках верховного жерця Амона Герігора виявилися зосереджені всі вищі державні посади — чаті і глави єгипетської армії.
Традиційно вважається, що після смерті Рамсеса XI влада в Південному Єгипті виявилася в руках верховного жерця Герігора, який проголосив себе фараоном, утворивши незалежну жрецьку державу. При цьому в Дельті це не визнали, там утворилася своя династія — XXI, яка правила з Таніса. В результаті Єгипет як єдина держава перестав існувати, почався період староєгипетської історії, який називається Третім перехідним періодом. У той же час історик І. А. Стучевський висунув гіпотезу, за якою Герігор був проголошений фараоном ще за життя Рамсеса XI, оскільки він помер до 25 року правління Рамсеса XI, коли його на посаді верховного жерця Амона змінив Піанх. Згідно Стучевського, після смерті Герігора його син Піанх не ризикнув прийняти титул фараона, оскільки його противником виступив правитель Нижнього Єгипту Несубанебджеда. Тільки син Піанха, Пінеджем I, став знову використовувати царську титулатуру.
Джерела
- Beckerath, J. von. Chronologie des ägyptischen Neuen Reiches. Hildesheim, 1994 (Hildesheimer Ägyptologische Beiträge, 39).
Примітки
- Усі роки подані до нашої ери.
Посилання
- Общество Древнего Египта в период Нового царства // История Древнего Востока. Т. 2.— М., 1988.
- Рождение царицы Хатшепсут. Тексты из Дейр эль-Бахри.
- История XVIII династии
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Nove carstvo period v istoriyi Starodavnogo Yegiptu vidomij najbilshim chislom starodavnih yegipetskih pam yatnikiv rozkvitom yegipetskoyi derzhavnosti j stvorennyam velikoyi yegipetskoyi svitovoyi derzhavi sho pripav na chas pravlinnya troh znamennih dinastij XVIII XIX XX Nove carstvo KrayinaStarodavnij Yegipet StolicyaMemfis Per Ramses Fivi Amarna i Fivi PoperednikDrugij perehidnij period NastupnikTretij perehidnij period Chas data pochatku Chas data zakinchennya Nove carstvo u Vikishovishi Hronologichni ramki epohi viznachayutsya 1550 1069 rr do n e Nove carstvo uspadkuvalo u drugomu perehidnomu periodu chasu istorichnogo zanepadu Starodavnogo Yegiptu i zavoyuvannya krayini semitskimi narodami giksosiv i pereduvalo tretomu perehidnomu periodu Zasnovnikom Novogo carstva buv faraon Yahmos I Vidnovlennya nezalezhnosti YegiptuVnutrishnya nestabilnist v kinci XII dinastiyi pov yazana z vidsutnistyu u carya Amenemheta III horoshogo nastupnika priveli do finalu i rozvalu Serednogo carstva Politichnij rozkol dav mozhlivist zahopiti Yegipet kochivnikam giksosam do 1670 do n e Yak i za chasiv I perehidnogo periodu osnovna masa yakih lyagla na Nizhnij Yegipet sho dozvolilo zmicniti svoyi poziciyi fivanskomu knyazivstvu Cari XVII fivanskoyi dinastiyi Taa I i Taa II rozgortayut vijskove protistoyannya giksoskim faraonam i zgurtovuyut navkolo sebe rajoni Verhnogo Yegiptu Nastupniku Sekenenra Taa II Kamesu 1555 1552 rr do n e vdalosya zlomiti sili giksosiv v rezultati chogo pislya vpertoyi borotbi nastupnik Kamesa Yahmos I skidaye giksoske yarmo z pivnochi stavshi zasnovnikom XVIII yegipetskoyi dinastiyi Yahmos I vzyav stolicyu giksosiv Avaris a pislya tririchnoyi oblogi v 1549 roci do n e pozbaviv yih opornogo punktu v Hanaani mista Sharuhen Zasnuvannya XVIII dinastiyi Pochatok ekspansiyi v AziyuVijni Yahmosa I she ne pridbali virazhenij zavojovnickij harakter oskilki buli spryamovani na vstanovlennya bezpeki na pivdennomu i pivnichnomu kordonah Jogo nastupniki v silu volodinnya visokoefektivnoyu armiyeyu pochali provoditi ekspansionistsku zovnishnyu politiku Spadkoyemcem Yahmosa I buv jogo sin Amenhotep I Dzheserkara regentom pri yakomu bula jogo mati Yahmos Nefertari Ce carstvenna para v bilsh pizni chasi viyavilasya obozhestvlene yak zasnovnicya velikogo Fivanskogo nekropolya i praroditelka XVIII dinastiyi Pri Amenhotepi I vstanovilisya derzhavni kordoni sho vidpovidali chasu pravlinnya Senuserta III XII dinastiya Oskilki Amenhotep pomer ne zalishivshi spadkoyemciv Yahmos Nefertari zvela na prestol cholovika svoyeyi dochki Mutnofret Tutmosa I Tutmos I Aaheperkara rozgornuv masshtabni zavojovnicki kampaniyi Pislya uspishnogo nastupu v hodi nubijskoyi kampaniyi vijska Tutmosa I virushili na pivnich v Perednyu Aziyu troshachi Palestinu i Siriyu Yegipetska armiya vpershe dosyagaye hurritskoyi derzhavi Mitanni na Yevfrati yakij voni nazvali perevernutoyu vodoyu Vidnovlennya Tutmosom I vplivu Yegiptu na Blizkomu Shodi v cilomu svoyeridno vidbilosya i v pohovanni faraona vin buv pershim pohovanij v Dolini Cariv Nove carstvo ne bulo periodom budivnictva carskih piramid v zv yazku zi zminami v religijno zaupokijnih uyavlennyah Rozkvit v epohu Hatshepsut Tutmosa III i Amenhotepa IIIFaraoni XVIII dinastiyi peretvorili Yegipet u bagatyushu i providnu imperiyu togo chasu Pid chas pravlinnya znamenitoyi carici Hatshepsut Maatkara Henemetamon zakinchilosya vidrodzhennya derzhavi Buduchi dochkoyu Tutmosa I i druzhinoyu Tutmosa II nezabarom pislya smerti cholovika vona zajnyala tron faraona i pravila dva desyatilittya Vona rozshirila kordoni carstva osobisto ocholivshi odin z pohodiv zajmalasya aktivnoyu budivelnoyu diyalnistyu zaupokijnij hram Dzhesera dzheseru v Dejr el Bahri sporudi v Karnaci i in Pri dvori carici tvorili talanoviti diyachi Do nih nalezhit napriklad zodchij i verhovnij radnik Hatshepsut Senenmut Pri nij bula vidnovlena mizhnarodna torgivlya vidpravlena znamenita ekspediciya v shidnoafrikansku krayinu Punt i provedeno kilka vijskovih pohodiv Nastupnik carici yiyi pasinok malolitstvo yakogo i privelo Hatshepsut do prestolu Tutmos III Menheperra stav najznamenitishim yegipetskim voyinom stvoriv imperiyu vid Pivnichnoyi Siriyi do V poroga Nilu povnistyu peremigshi v 17 vijskovih pohodah na pivnochi i na pivdni potisnivshi silni derzhavi Blizkogo Shodu vklyuchayuchi Mitanni i Vaviloniyu U 1457 r do n e Tutmos III vzyav verh v bitvi pri Megiddo de rozbiv koaliciyu povstalih siro palestinskih knyaziv na choli z pravitelem Kadesha i yih soyuznikiv mitannijciv Tutmosa III porivnyuyut z najviznachnishimi polkovodcyami davnini nazivayuchi jogo Napoleonom Starodavnogo svitu Apogej mogutnosti i slavi Yegiptu pravlinnya sonyachnogo Amenhotepa III Nebmaatra pri yakomu nadzvichajnih visot dosyagayut vidnosini z susidnimi derzhavami pro sho svidchit Amarnskij arhiv diplomatichnoyi perepiski a takozh mistectvo zokrema skulptura i arhitektura Luksorskij hram zalishki gigantskogo zaupokijnogo hramu ta in Pam yat pro zolotu epohu Amenhotepa III na teritoriyi RF zberigayut jogo granitni sfinksi na naberezhnij Nevi v Sankt Peterburzi Reformi Ehnatona i krah XVIII dinastiyiZgidno yegipetskoyi religijnoyi doktrini bog batko faraona zavzhdi prisutnij z nim na poli bitvi Pislya kozhnogo peremozhnogo pohodu cari zabezpechuvali hrami Amona Ra Ptaha i inshih bogiv kolosalnimi bagatstvami v yakosti podyaki za uspishnu vijnu Do kincya pravlinnya Amenhotepa III ce prizvelo do vtruchannya zhrectva v politiku i vpliv na rishennya carskogo dvoru Odnak posilennya mogutnosti hramiv Amona zanepokoyilo she Tutmosa IV batka Amenhotepa V yih protivagu vin aktivno visuvav kult sonyachnogo bozhestva pro sho svidchat Stela snu u Velikogo Sfinksa prisvyachena Horemahetu triyedinomu soncyu yak batkovi faraona i gigantskij obelisk Ra v Karnaci volodinni Amona Postupovo populyarnist kultu soncya dosyagla takogo rozmahu sho nastupnik Amenhotepa III Amenhotep IV Neferheprura Uaenra visunuv na perednij plan odin z aspektiv sonyachnogo bozhestva zrimij diska Atona Cej rizkij krok suprovodzhuvavsya zakrittyam bezlichi hramiv po vsomu Yegiptu rozgonom zherciv i perevedennyam yih nezlichennih bagatstv v carsku skarbnicyu Nezabarom faraon zminiv svoye im ya na Ehnaton Diyevij vid duhu Atona Religijna revolyuciya poklala krah velikoyi imperiyi Ehnaton vstanoviv zhorstkij teror vid yakogo strazhdali yak pridvorni tak i prostij narod Skarbnicya sporozhnila Yegipet vtrativ kolishni mizhnarodni prioriteti i vibuhnula gliboka vnutrishnya kriza Ehnaton vtrativ vsih nadijnih i micnih soyuznikiv v Perednij Aziyi z yakimi jogo batko pidtrimuvav diplomatichni vidnosini Faraon yeretik pomer na 17 mu roci pravlinnya Chastkove povernennya do tradicijnoyi yegipetskoyi religiyi stavsya vzhe pid chas pravlinnya jogo nastupnika Smenhkara Nastupnij faraon yakij zminiv im ya z Tutanhaton na Tutanhamon i vidnoviv politeyizm ne dozhiv do dvadcyatirichchya pislya chogo liniya spadkuvannya obirvalasya Jogo usipalnicya vidkrita v 1922 roci Govardom Karterom stala odnim z najbilshih arheologichnih vidkrittiv oskilki bula odniyeyu z nebagatoh carskih grobnic sho ne zaznala povnogo rozgrabuvannya Anhesenamon vdova Tutanhamona zvernulasya do hetskogo carya Suppiluliuma I z prohannyam nadislati yij v choloviki odnogo zi svoyih siniv zrobivshi jogo takim chinom pravitelem Yegiptu tak yak ne bazhala vihoditi zamizh za predstavnika nizhchogo klasu Suppiluliuma I vidpraviv posla yakij z yasuvav sho situaciya opisana virno Odnak hetskij princ buv ubitij v dorozi na kordoni mizh Hetskoyu i Yegipetskoyu derzhavami U vidpovid na ce rozgnivanij Suppiluliuma I ogolosiv vijnu zalezhnim vid Yegiptu Siriyi i Pivnichnomu Hanaanu Sered yegipetskih polonenih spalahnula epidemiya yaka prizvela do spustoshennya Hetskogo carstva zaginuv yak Suppiluliuma I tak i jogo bezposerednij spadkoyemec Dva ostannih pravitelya XVIII dinastiyi Aj i Horemheb pohodili z chisla pridvornih chinovnikiv amarnskogo epohi hocha Aj mig z metoyu otrimannya vladi odruzhitisya z vdovoyu Tutanhamona nezadovgo do yiyi smerti Pravlinnya Aj bulo korotkim Jogo nastupnik Horemheb buv voyenachalnikom pri dvori Tutanhamona Vin takozh ne mav ditej i obrav nastupnika XIX dinastiyaRodonachalnikom dev yatnadcyatoyi dinastiyi yaka pravila v 1292 1186 rr do n e stav voyenachalnik faraona Horemheba Paramses batko Seti Paramsesa osobisto priznachiv svoyim nastupnikom poperednij faraon i vin zijshov na tron pid im yam Ramses I Ramses I zdijsniv pohid do Nubiyi na drugomu roci pravlinnya takozh pri nomu buli vikonani deyaki pribudovi do Karnakskogo hramu Pislya smerti Ramsesa I tron uspadkuvav jogo sin Seti I 1296 1279 rr do n e yakij proslavivsya svoyeyu vrazhayuchoyu grobniceyu v Dolini Cariv yaka ye najbilshoyu skelnoyu grobniceyu v istoriyi Yegiptu Sin Seti I Ramses II 1290 1212 rr do n e stav odnim z najvidomishih faraoniv v istoriyi Yegiptu zavdyaki velikomu budivnictvu hramiv i statuj a takozh propagandistskim materialami napriklad Poema Pentaura yakij ospivuvav jogo pohodi v Nubiyu i Aziyu Znamenita bitva pri Kadeshi mizh yegiptyanami i hetami stala pershoyu bitvoyu v istoriyi z masshtabnim vikoristannyam kolisnic pislya zakinchennya yakoyi buv pidpisanij pershij v istoriyi mirnij dogovir Vidomij Ramses II i svoyim osobistim zhittyam vid chislennih druzhin vin mav ponad 100 siniv i dochok Merneptah 1212 1202 rr do n e odin z bezlichi siniv Ramsesa II stav faraonom lishe v 60 rokiv Vin vidbiv odnu z pershih naval Narodiv morya Merneptahu uspadkovuvav jogo sin Seti II 1202 1195 rr do n e pid chas pravlinnya yakogo tron buv uzurpovane Amenmesom 1200 1196 rr do n e imovirno onukom Ramsesa II Pislya smerti Seti II tron uspadkuvav jogo sin Saptah 1194 1188 rr do n e pri regentstvi svoyeyi machuhi Tausert sho stala pislya smerti Saptaha ostannim faraonom XIX dinastiyi 1188 1186 rr do n e Pravila vona nedovgo i z yiyi smertyu pochalasya anarhiya v hodi yakoyi do vladi prijshla XX dinastiya XX dinastiyaXX i XIX dinastiyi najbilsh chasto zustrichayetsya imenami faraoniv Ramessidiv Obstavini zmini XIX dinastiyi na XX ne duzhe dobre vidomi Zasnovnikom ostannoyi buv velmozha Setnaht Pid chas svogo nedovgogo pravlinnya energijnij Setnaht yakij namagavsya prodovzhuvati tradiciyi Ramsesa II Velikogo zmig vivesti Yegipet z krizi pridushivshi povstannya v Yegipti i zmicnivshi centralnu vladu Pid chas trivalogo pravlinnya jogo sina Ramsesa III yake oznamenuvalosya velikimi vijskovimi peremogami nad drugoyu lavinoyu narodiv morya a takozh kolosalnim hramovim budivnictvom vlada faraona she bilsh zmicnilasya Nezvazhayuchi na okremi uspihi Ramsesa III pid chas jogo pravlinnya proces oslablennya Yegiptu prodovzhivsya Bazhayuchi otrimati dopomogu zhrectva faraon nadav bagato privileyiv hramam a takozh robiv yim velichezni pozhertvuvannya V rezultati znachennya zhrectva znachno zrosla hrami stali sebe protistavlyati centralnij vladi Vnutrishnye stanovishe v Yegipti pogirshuvalosya skarbnicya menshala na cej period pripadaye pershij vidomij nam strajk budivelnikiv Na tli cogo pochalisya chvari mizh riznimi pridvornimi ugrupovannyami a sam Ramses III stav zhertvoyu odniyeyi zi zmov Pri spadkoyemcyah Ramsesa III vlada faraoniv oslabla she silnishe Uzhe pri Ramsesi IV Yegipet vtrativ praktichno vsi zavojovani ranishe volodinnya v Palestini i Siriyi zberigshi za soboyu lishe Nubiyu Pri comu pochalos posilennya she pid chas pravlinnya Ehnatona politichnogo i ekonomichnogo podilu Nizhnogo i Verhnogo Yegiptu de vlada postupovo zoseredilasya v rukah fivanskih zherciv Amona Pri comu post verhovnogo zhercya Amona u Fivah stav faktichno spadkovim Pid chas pravlinnya Ramsesa III i Ramzesa IV cyu posadu zajmav Ramsesnaht potim jogo zminiv sin Amenhotep yakij pid chas pravlinnya Ramsesa III buv verhovnim zhercem Amona v El Kabe Amenhotep buv verhovnim zhercem Amona u Fivah she pid chas pravlinnya Ramsesa IX U toj chas yak vlada i prestizh chasto zminyuyuchih odin odnogo faraoniv zmenshuvalasya vlada i bagatstvo Amenhotepa zbilshuvalisya Faraoni ne mogli comu nichogo protistaviti verhovnih zhrec Amenhotep chiniv silnij vpliv na faraona otrimuyuchi vid nogo rizni pochesti Sproba Ramsesa IX zmenshiti prava verhovnogo zhercya Amona provalilisya Pid chas pravlinnya XX dinastiyi pochastishali pograbuvannya grobnic faraoniv v Dolini Cariv Zbereglisya papirusi Ebbota i Amhersta sho vidnosyatsya do 19 roci pravlinnya Ramsesa IX v yakih opisuyetsya rozsliduvannya obstavin rozgrabuvannya pohovan faraona XIII dinastiyi Sobekemsafa a takozh faraoniv XIX dinastiyi Ramsesa II i Seti I Z faraoniv XVIII XX dinastij tilki mumiyi Amenhotepa II i Tutanhamona buli znajdeni v svoyih grobnicyah Pid chas pravlinnya Ramsesa XI ostannogo pravitelya XX dinastiyi v rukah verhovnogo zhercya Amona Gerigora viyavilisya zoseredzheni vsi vishi derzhavni posadi chati i glavi yegipetskoyi armiyi Tradicijno vvazhayetsya sho pislya smerti Ramsesa XI vlada v Pivdennomu Yegipti viyavilasya v rukah verhovnogo zhercya Gerigora yakij progolosiv sebe faraonom utvorivshi nezalezhnu zhrecku derzhavu Pri comu v Delti ce ne viznali tam utvorilasya svoya dinastiya XXI yaka pravila z Tanisa V rezultati Yegipet yak yedina derzhava perestav isnuvati pochavsya period staroyegipetskoyi istoriyi yakij nazivayetsya Tretim perehidnim periodom U toj zhe chas istorik I A Stuchevskij visunuv gipotezu za yakoyu Gerigor buv progoloshenij faraonom she za zhittya Ramsesa XI oskilki vin pomer do 25 roku pravlinnya Ramsesa XI koli jogo na posadi verhovnogo zhercya Amona zminiv Pianh Zgidno Stuchevskogo pislya smerti Gerigora jogo sin Pianh ne riziknuv prijnyati titul faraona oskilki jogo protivnikom vistupiv pravitel Nizhnogo Yegiptu Nesubanebdzheda Tilki sin Pianha Pinedzhem I stav znovu vikoristovuvati carsku titulaturu DzherelaBeckerath J von Chronologie des agyptischen Neuen Reiches Hildesheim 1994 Hildesheimer Agyptologische Beitrage 39 ISBN 3 8067 8132 XPrimitkiUsi roki podani do nashoyi eri PosilannyaObshestvo Drevnego Egipta v period Novogo carstva Istoriya Drevnego Vostoka T 2 M 1988 Rozhdenie caricy Hatshepsut Teksty iz Dejr el Bahri Istoriya XVIII dinastii Poperednik Drugij perehidnij period Nove carstvo Yegiptu 1550 1069 do n e Nastupnik Tretij perehidnij period