Святіший Патріарх Київський і всієї України Мстисла́в (у миру Степа́н Іва́нович Скри́пник; 10 квітня 1898, Полтава — 11 червня 1993, Ґрімсбі, Канада) — український державний, політичний, громадський і церковний діяч, Патріарх Київський і всієї України, Предстоятель Української автокефальної православної церкви, Першоієрарх УАПЦ в США та Діаспорі, хорунжий Армії УНР. Племінник (син сестри) Симона Петлюри, Головного отамана військ та Голови Директорії Української Народної Республіки.
Патріарх Мстислав | ||
![]() | ||
Архієпископ Мстислав у 1948 році | ||
| ||
---|---|---|
6 червня 1990 — 11 червня 1993 | ||
Церква: | Українська Православна Церква — Київський Патріархат | |
Попередник: | він сам як Патріарх Київський та Всієї України | |
Наступник: | Володимир | |
| ||
1990 — 1993 | ||
Церква: | УАПЦ | |
Попередник: | Патріарх Діонісій | |
Наступник: | Патріарх Димитрій | |
| ||
1969 — 1990 | ||
Церква: | УАПЦ | |
Попередник: | Никанор (Абрамович) | |
Наступник: | він сам як Патріарх Київський та Всієї України | |
| ||
1969 — 1993 | ||
Церква: | УАПЦ в Діаспорі | |
Попередник: | Митрополит Ніканор | |
Наступник: | Митрополит Константин | |
| ||
1947 — 1950 | ||
Церква: | УПЦ Канади | |
Попередник: | Митрополит Іван (Теодорович) | |
Наступник: | Митрополит Іларіон (Огієнко) | |
| ||
1971 — 1993 | ||
Церква: | УПЦ США | |
Попередник: | Іван (Теодорович) | |
Наступник: | Константин (Баган) | |
Альма-матер: | d і Варшавський університет | |
Діяльність: | священник | |
Ім'я при народженні: | Степан Іванович Скрипник | |
Народження: | 10 квітня 1898 Полтава, Російська імперія | |
Смерть: | 11 червня 1993 (95 років) Грімбсі, Канада | |
Похований: | Саут-Баунд-Брук,США | |
Батько: | Іван Скрипник | |
Нагороди: | ||
|
Ранні роки, армія, суспільна праця
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpsTDFOMFpYQmhibDlUYTNKNWNHNTVheTVxY0djdk1qQXdjSGd0VTNSbGNHRnVYMU5yY25sd2JubHJMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Степан Іванович Скрипник народився 10 квітня 1898 року в Полтаві — тодішньому центрі українського культурного життя на Лівобережжі. Відвідував Першу полтавську класичну гімназію, продовжував навчання в офіцерській школі в Оренбурзі. Служив у російській імператорській армії.
У березні 1918 року вступив добровольцем до кінно-гайдамацького полку ім. Костя Гордієнка Окремої Запорізької дивізії Армії УНР, у складі якого брав участь у боях проти червоних у 1918–1919 роках. У 1920 році служив у 3-й Залізній дивізії Армії УНР. За бойові заслуги одержав старшинське звання хорунжого. У 1920–1921 роках був особистим ад'ютантом Головного Отамана УНР Симона Петлюри.
У 1920-ті роки проживав у селі Борсуках (нині — Кременецький район). У міжвоєнний період працював у кооперативних установах Галичини і Волині, належав до провідних членів Волинського Українського об'єднання.
1923 року емігрував у Варшаву, де закінчив Вищу школу політичних наук.
1930 року обраний послом до Польського сейму, захищав права українців у Польщі. Заявив про себе у лютому 1931 року побиттям посла-комуніста Фердинанда Ткачова. Виступав проти укладення додаткової до Конкордату 1925 угоди 20 червня 1938 року між урядом Республіки Польщі та Ватиканом, наслідком якої стало знищення понад 100 православних церков Підляшшя та Холмщини, ревіндикації близько 2800 га землі, що належала Церкві.
1940 року — повітовий інспектор у місті Холм.
Брав участь у церковному та громадському житті: представляв мирян у єпархіальних радах, став членом Митрополичої ради та ініціатором і головою товариства «Українська школа» в Рівному. У 1941 році очолював Український допоміжний комітет — організацію допомоги та милосердя.
1 вересня 1941 року в Рівному відбулося перше засідання — громадського органу самоуправління на чолі зі Степаном Скрипником. До її складу увійшли відомий письменник Улас Самчук, провідні діячі ОУН(б) на Ростислав Волошин, Омелян Грабець, Сергій Качинський. Того дня на засіданні Української ради довір'я на Волині створено «Тимчасову Адміністрацію Української Православної Церкви», яку очолив архієпископ Полікарп (Сікорський).
Основоположник і головний редактор рівненського часопису «Волинь».
Праця на церковній ниві
Обраний заступником голови Холмської єпархіальної ради.
У квітні 1942 р. висвячений у ієреї. 14 травня, за рішенням Собору УАПЦ в Кафедральному соборі Андрія Первозваного у Києві, хіротонізований на єпископа Переяславського Української православної церкви.
У Почаєві вів переговори з митрополитом Української автономної церкви Олексієм (Громадським) про об'єднання двох церков і 8 жовтня 1942 року підписав «Акт поєднання».
Заарештований гестапо на українських землях та ув'язнений у тюрмах Чернігова і Прилук, з 1944 р. жив у Варшаві, згодом — у Словаччині, пізніше — у Німеччині, де очолював єпархії УАПЦ в Гессені, Вюртемберзі.
1947 року на північноамериканському континенті обраний первоієрархом Української греко-православної церкви з титулом єпископа Вінніпезького і всієї Канади.
З 1949 року очолив УПЦ в Америці та добився об'єднання з єпархією архієпископа Іоана (Теодоровича) на соборі в Нью-Йорку того ж року: владику Іоана було обрано митрополитом УПЦ у США, а його — заступником митрополита та головою Консисторії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0wTDA5eWRHaHZaRzk0WDBOaGRHaGxaSEpoYkY5dlpsOVRkQzVmUVc1a2NtVjNYMmx1WDFOdmRYUm9YMEp2ZFc1a1gwSnliMjlyTG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxUGNuUm9iMlJ2ZUY5RFlYUm9aV1J5WVd4ZmIyWmZVM1F1WDBGdVpISmxkMTlwYmw5VGIzVjBhRjlDYjNWdVpGOUNjbTl2YXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ek1TOGxSREFsT1VVbFJEQWxRakVsUkRBbFFrSWxSREFsUWpBbFJERWxPRGNsUkRBbFFqVWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FWmZKVVF3SlRsREpVUXhKVGd4SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJNEpVUXhKVGd4SlVRd0pVSkNKVVF3SlVJd0pVUXdKVUl5SlVRd0pVSXdYeVV5T0NWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TUNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUNVeU9TNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RKVVF3SlRsRkpVUXdKVUl4SlVRd0pVSkNKVVF3SlVJd0pVUXhKVGczSlVRd0pVSTFKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpFSlVReEpUaEdYeVZFTUNVNVF5VkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TVNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsTWpnbFJEQWxRVEVsUkRBbFFrRWxSREVsT0RBbFJEQWxRamdsUkRBbFFrWWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRBbFFrRWxSREFsUWpBbE1qa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Збудував церковно-меморіальний комплекс у Саут-Баунд-Бруку: тут знаходяться Консисторія, духовна семінарія Святої Софії, Свято-Андріївський собор — церква-пам'ятник мученикам за свободу України, редакція журналу «Українське Православне Слово», школа релігії й українознавства, Дім української культури, концертний зал на 1500 місць, Музей церковних старожитностей, бібліотека з 140 тисячами найменувань, архів і друкарня, готель для літніх людей, Цвинтар святого Андрія — найбільше за межами України меморіальне кладовище-пантеон — та пам'ятники княгині Ользі й митрополитові Василю Липківському (скульптор Петро Капшученко).
По смерті митрополитів Іоана (в 1971) та Никанора (в 1969) очолив УПЦ у США а також діаспору в Європі та Австралії.
У 1963 і 1971 роках зустрічався з Константинопольським Патріархом, домагався повернення УПЦ прав, якими вона користувалась до 1686 року (екзархат у складі Константинопольського патріархату).
На початку 1976 року виступив на захист українського священника, радянського політичного в'язня, отця Василя Романюка (майбутнього патріарха Володимира), який демонстративно вийшов з-під ієрархії Російської православної церкви і оголосив про перехід до ієрархії УАПЦ.
Підтримував рух за відродження Української автокефальної православної церкви, який почався в 1988 році, після святкування 1000-ліття Хрещення Руси-України.
Патріарх УАПЦ
30 жовтня 1989 р. проголошений патріархом Української автокефальної православної церкви в Україні та за кордоном.
На Всеукраїнському православному соборі в Києві 6 червня 1990 року, за участю понад 700 делегатів з усієї України (серед яких було 7 єпископів і понад 200 священників), Собором затверджено утворення УАПЦ і обрано Мстислава Патріархом Київським і всієї України. 20 жовтня 1990 року митрополит Мстислав (Скрипник) прибув в Україну після 49-річної розлуки (Літературна Україна, 1990, 25 жовтня). 27 жовтня відбув з душпастирським візитом до Львова.
18 листопада 1990 року в Соборі святої Софії в Києві відбулася його інтронізація: став першим Патріархом УАПЦ.
Після створення 1992 р. УПЦ КП не визнав ліквідацію УАПЦ та не прийняв титул Предстоятеля проголошеної УПЦ КП. Вважав себе Предстоятелем відродженої Української автокефальної православної церкви та боровся за відновлення державної реєстрації її Статуту, знятої з реєстрації за правління Леоніда Кравчука за сприяння митрополита Філарета Денисенка, що пояснювалося розбіжними баченнями майбутнього самостійного українського православ'я, де Патріарха Мстислава розглядали лише як символічного лідера.
1992 року передав прапор 3-ї Залізної дивізії Дієвої Армії УНР новоствореній українській армії; бойовий прапор зберігається в музеї Збройних сил України.
Помер у канадському місті Ґрімсбі. Похований у крипті собору святого Андрія в Саут-Баунд-Бруку, США.
Вшанування пам'яті
- Вулиця Патріарха Мстислава Скрипника в Києві.
- Вулиця Патріарха Мстислава в місті Кам'янець-Подільський.
- У його рідному місті Полтава є , де знаходиться також Музей Патріарха Мстислава Скрипника (в аварійному стані).
- 27 вересня 2013 року, у Львові, на вулиці Пісковій, 17, на фасаді будинку, в якому під час відвідин Львова у 1991–1993 роках зупинявся Патріарх, урочисто відкрили та освятили меморіальну таблицю. Чин панахиди очолив Владика УПЦ КП Димитрій (Рудюк).
- Меморіальна дошка на фасаді Покровського кафедрального собору в Івано-Франківську.
- Меморіальна дошка на фасаді Андріївської церкви в Києві.
- Меморіальна дошка на фасаді Успенської церкви у Львові.
Меморіальні дошки
- Меморіальна дошка патріархові Мстиславу на вулиці Андріївський узвіз в Києві. Скульптор Володимир Щур
- Меморіальна дошка патріархові Мстиславу на фасаді Свято-Покровської Подільської церкви в Києві
- Меморіальна дошка патріархові Мстиславу на фасаді церкви Успіння Пресвятої Богородиці у Львові
- Меморіальна дошка патріархові Мстиславу на фасаді будинку по вул. Пісковій, 17 у Львові
Примітки
- І. Пилипів. Правовий статус Греко-Католицької Церкви в Другій Речі Посполитій (1925—1939 рр.)
- Вишневський В. Трагедія православних церков у Польщі // Пам'ятки України. — К. — № 4 за 1990 ; — № 1 за 1991. — С. 18–19. — ISSN 0131-2685.
- Українське життя. Доля українських письменників // Волинь. — 1942. — Ч. 25 (53, 29 бер.). — С. 4.
- . Архів оригіналу за 13 липня 2020. Процитовано 13 липня 2020.
- . Архів оригіналу за 9 квітня 2022. Процитовано 17 травня 2022.
- . Архів оригіналу за 9 грудня 2018. Процитовано 8 грудня 2018.
- У Львові освятили меморіальну таблицю на честь Мстислава (Скрипника). portal.lviv.ua. Інформаційна агенція «Львівський портал». 27 вересня 2013. Процитовано 28 квітня 2023.
{{}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url ()
Джерела та література
- Д. В. Степовик. Мстислав [ 27 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 97. — .
- В. Войналович. Мстислав // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.:Парламентське видавництво, 2011. — с.470
- Смирнов А. Мстислав (Скрипник): громадсько-політичний і церковний діяч. 1930—1944: Монографія. — К.: Смолоскип, 2008. — 326 с.
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга I. — К. : Темпора, 2007. — .
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга II. — К. : Темпора, 2011. — 355 с. — .
- ЦДАВОУ. — Список старшин, зарахованих на дійсну українську військову службу та підвищених до наступних рангів протягом липня 1920 — липня 1923
Посилання
- Мстислав (Скрипник) // Українська Релігієзнавча Енциклопедія
- Патріарх Мстислав (Скрипник), Релігійно-Інформаційна Служба України, 2 січня 2010 [ 19 жовтня 2016 у Wayback Machine.]
- Святійший Патріарх Київський і всієї України Мстислав, Людина і світ. — 1990. — № 12. — cc. 10-14. Релігійно-Інформаційна Служба України [ 13 лютого 2017 у Wayback Machine.]
- Українська автокефальна православна церква (УАПЦ) [ 17 вересня 2019 у Wayback Machine.]
- інститут історії України [ 16 жовтня 2012 у Wayback Machine.]
- Телерозповідь Рівненської ОДТРК про Степана Скрипника на YouTube
- «Хлопці, ви з Полтави? Розкажіть, як Полтава, як Тарапунька…» — розповідь про життя Патріарха Мстислава і його музей [ 6 квітня 2016 у Wayback Machine.]
Попередник: | Первоієрарх Української Автокефальної Православної Церкви в Діаспорі 1969—1993 | Наступник: |
Ніканор (Абрамович) | Константин (Баган) |
Попередник: | Митрополити УПЦ Канади 1947—1950 | Наступник: |
Митрополит Іван (Теодорович) | Митрополит Іларіон (Огієнко) |
Попередник: | Митрополити УПЦ США 1971—1993 | Наступник: |
Митрополит Іван (Теодорович) | Митрополит Константин (Баган) |
Попередник: | Патріархи Київські та всієї України (УАПЦ) 1990—1993 | Наступник: |
Діонісій (Валединський) | Патріарх Димитрій (Ярема) |
Попередник: | УПЦ-КП: Патріарх Київський і всієї Руси—України 1992 — 1993 | Наступник: |
— | Патріарх Володимир (Романюк) |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Shodo inshih lyudej z takim samim imenem ta prizvishem div Skripnik Svyatishij Patriarh Kiyivskij i vsiyeyi Ukrayini Mstisla v u miru Stepa n Iva novich Skri pnik 10 kvitnya 1898 Poltava 11 chervnya 1993 Grimsbi Kanada ukrayinskij derzhavnij politichnij gromadskij i cerkovnij diyach Patriarh Kiyivskij i vsiyeyi Ukrayini Predstoyatel Ukrayinskoyi avtokefalnoyi pravoslavnoyi cerkvi Pershoiyerarh UAPC v SShA ta Diaspori horunzhij Armiyi UNR Pleminnik sin sestri Simona Petlyuri Golovnogo otamana vijsk ta Golovi Direktoriyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki Patriarh Mstislav Arhiyepiskop Mstislav u 1948 roci 1 j Svyatishij Patriarh Kiyivskij i vsiyeyi Rusi Ukrayini 6 chervnya 1990 11 chervnya 1993 Cerkva Ukrayinska Pravoslavna Cerkva Kiyivskij Patriarhat Poperednik vin sam yak Patriarh Kiyivskij ta Vsiyeyi Ukrayini Nastupnik Volodimir 2 j Patriarh Kiyivskij ta Vsiyeyi Ukrayini 1990 1993 Cerkva UAPC Poperednik Patriarh Dionisij Nastupnik Patriarh Dimitrij Mitropolit Kiyivskij 1969 1990 Cerkva UAPC Poperednik Nikanor Abramovich Nastupnik vin sam yak Patriarh Kiyivskij ta Vsiyeyi Ukrayini 3 j Pervoiyerarh Ukrayinskoyi Avtokefalnoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v Diaspori 1969 1993 Cerkva UAPC v Diaspori Poperednik Mitropolit Nikanor Nastupnik Mitropolit Konstantin 4 j Mitropolit UPC Kanadi 1947 1950 Cerkva UPC Kanadi Poperednik Mitropolit Ivan Teodorovich Nastupnik Mitropolit Ilarion Ogiyenko 5 j Mitropolit UPC SShA 1971 1993 Cerkva UPC SShA Poperednik Ivan Teodorovich Nastupnik Konstantin Bagan Alma mater d i Varshavskij universitet Diyalnist svyashennik Im ya pri narodzhenni Stepan Ivanovich Skripnik Narodzhennya 10 kvitnya 1898 1898 04 10 Poltava Rosijska imperiya Smert 11 chervnya 1993 1993 06 11 95 rokiv Grimbsi Kanada Pohovanij Saut Baund Bruk SShA Batko Ivan Skripnik Nagorodi Horunzhij Hrest Simona Petlyuri Voyennij hrest UNR Mstislav u VikishovishiRanni roki armiya suspilna pracyaStepan Skripnik u formi horunzhogo 1920 rik Stepan Ivanovich Skripnik narodivsya 10 kvitnya 1898 roku v Poltavi todishnomu centri ukrayinskogo kulturnogo zhittya na Livoberezhzhi Vidviduvav Pershu poltavsku klasichnu gimnaziyu prodovzhuvav navchannya v oficerskij shkoli v Orenburzi Sluzhiv u rosijskij imperatorskij armiyi U berezni 1918 roku vstupiv dobrovolcem do kinno gajdamackogo polku im Kostya Gordiyenka Okremoyi Zaporizkoyi diviziyi Armiyi UNR u skladi yakogo brav uchast u boyah proti chervonih u 1918 1919 rokah U 1920 roci sluzhiv u 3 j Zaliznij diviziyi Armiyi UNR Za bojovi zaslugi oderzhav starshinske zvannya horunzhogo U 1920 1921 rokah buv osobistim ad yutantom Golovnogo Otamana UNR Simona Petlyuri U 1920 ti roki prozhivav u seli Borsukah nini Kremeneckij rajon U mizhvoyennij period pracyuvav u kooperativnih ustanovah Galichini i Volini nalezhav do providnih chleniv Volinskogo Ukrayinskogo ob yednannya 1923 roku emigruvav u Varshavu de zakinchiv Vishu shkolu politichnih nauk 1930 roku obranij poslom do Polskogo sejmu zahishav prava ukrayinciv u Polshi Zayaviv pro sebe u lyutomu 1931 roku pobittyam posla komunista Ferdinanda Tkachova Vistupav proti ukladennya dodatkovoyi do Konkordatu 1925 ugodi 20 chervnya 1938 roku mizh uryadom Respubliki Polshi ta Vatikanom naslidkom yakoyi stalo znishennya ponad 100 pravoslavnih cerkov Pidlyashshya ta Holmshini revindikaciyi blizko 2800 ga zemli sho nalezhala Cerkvi 1940 roku povitovij inspektor u misti Holm Brav uchast u cerkovnomu ta gromadskomu zhitti predstavlyav miryan u yeparhialnih radah stav chlenom Mitropolichoyi radi ta iniciatorom i golovoyu tovaristva Ukrayinska shkola v Rivnomu U 1941 roci ocholyuvav Ukrayinskij dopomizhnij komitet organizaciyu dopomogi ta miloserdya 1 veresnya 1941 roku v Rivnomu vidbulosya pershe zasidannya gromadskogo organu samoupravlinnya na choli zi Stepanom Skripnikom Do yiyi skladu uvijshli vidomij pismennik Ulas Samchuk providni diyachi OUN b na Rostislav Voloshin Omelyan Grabec Sergij Kachinskij Togo dnya na zasidanni Ukrayinskoyi radi dovir ya na Volini stvoreno Timchasovu Administraciyu Ukrayinskoyi Pravoslavnoyi Cerkvi yaku ocholiv arhiyepiskop Polikarp Sikorskij Osnovopolozhnik i golovnij redaktor rivnenskogo chasopisu Volin Pracya na cerkovnij niviObranij zastupnikom golovi Holmskoyi yeparhialnoyi radi U kvitni 1942 r visvyachenij u iyereyi 14 travnya za rishennyam Soboru UAPC v Kafedralnomu sobori Andriya Pervozvanogo u Kiyevi hirotonizovanij na yepiskopa Pereyaslavskogo Ukrayinskoyi pravoslavnoyi cerkvi U Pochayevi viv peregovori z mitropolitom Ukrayinskoyi avtonomnoyi cerkvi Oleksiyem Gromadskim pro ob yednannya dvoh cerkov i 8 zhovtnya 1942 roku pidpisav Akt poyednannya Zaareshtovanij gestapo na ukrayinskih zemlyah ta uv yaznenij u tyurmah Chernigova i Priluk z 1944 r zhiv u Varshavi zgodom u Slovachchini piznishe u Nimechchini de ocholyuvav yeparhiyi UAPC v Gesseni Vyurtemberzi 1947 roku na pivnichnoamerikanskomu kontinenti obranij pervoiyerarhom Ukrayinskoyi greko pravoslavnoyi cerkvi z titulom yepiskopa Vinnipezkogo i vsiyeyi Kanadi Z 1949 roku ocholiv UPC v Americi ta dobivsya ob yednannya z yeparhiyeyu arhiyepiskopa Ioana Teodorovicha na sobori v Nyu Jorku togo zh roku vladiku Ioana bulo obrano mitropolitom UPC u SShA a jogo zastupnikom mitropolita ta golovoyu Konsistoriyi Svyato Andriyivskij sobor Saut Baund Bruk Arhiyerejske oblachennya yepiskopa Mstislava sakos yepitrahil poyas velikij omofor palicya 1942 r Oblachennya vishite sestricyami soboru sv Andriya v Kiyevi z nagodi hirotoniyi yepiskopa Pereyaslavskogo Mstislava Muzej v Konsistoriyi UPC v SShA shtat Nyu Dzhersi Saut Baund Bruk Zbuduvav cerkovno memorialnij kompleks u Saut Baund Bruku tut znahodyatsya Konsistoriya duhovna seminariya Svyatoyi Sofiyi Svyato Andriyivskij sobor cerkva pam yatnik muchenikam za svobodu Ukrayini redakciya zhurnalu Ukrayinske Pravoslavne Slovo shkola religiyi j ukrayinoznavstva Dim ukrayinskoyi kulturi koncertnij zal na 1500 misc Muzej cerkovnih starozhitnostej biblioteka z 140 tisyachami najmenuvan arhiv i drukarnya gotel dlya litnih lyudej Cvintar svyatogo Andriya najbilshe za mezhami Ukrayini memorialne kladovishe panteon ta pam yatniki knyagini Olzi j mitropolitovi Vasilyu Lipkivskomu skulptor Petro Kapshuchenko Po smerti mitropolitiv Ioana v 1971 ta Nikanora v 1969 ocholiv UPC u SShA a takozh diasporu v Yevropi ta Avstraliyi U 1963 i 1971 rokah zustrichavsya z Konstantinopolskim Patriarhom domagavsya povernennya UPC prav yakimi vona koristuvalas do 1686 roku ekzarhat u skladi Konstantinopolskogo patriarhatu Na pochatku 1976 roku vistupiv na zahist ukrayinskogo svyashennika radyanskogo politichnogo v yaznya otcya Vasilya Romanyuka majbutnogo patriarha Volodimira yakij demonstrativno vijshov z pid iyerarhiyi Rosijskoyi pravoslavnoyi cerkvi i ogolosiv pro perehid do iyerarhiyi UAPC Pidtrimuvav ruh za vidrodzhennya Ukrayinskoyi avtokefalnoyi pravoslavnoyi cerkvi yakij pochavsya v 1988 roci pislya svyatkuvannya 1000 littya Hreshennya Rusi Ukrayini Patriarh UAPC30 zhovtnya 1989 r progoloshenij patriarhom Ukrayinskoyi avtokefalnoyi pravoslavnoyi cerkvi v Ukrayini ta za kordonom Na Vseukrayinskomu pravoslavnomu sobori v Kiyevi 6 chervnya 1990 roku za uchastyu ponad 700 delegativ z usiyeyi Ukrayini sered yakih bulo 7 yepiskopiv i ponad 200 svyashennikiv Soborom zatverdzheno utvorennya UAPC i obrano Mstislava Patriarhom Kiyivskim i vsiyeyi Ukrayini 20 zhovtnya 1990 roku mitropolit Mstislav Skripnik pribuv v Ukrayinu pislya 49 richnoyi rozluki Literaturna Ukrayina 1990 25 zhovtnya 27 zhovtnya vidbuv z dushpastirskim vizitom do Lvova 18 listopada 1990 roku v Sobori svyatoyi Sofiyi v Kiyevi vidbulasya jogo intronizaciya stav pershim Patriarhom UAPC Pislya stvorennya 1992 r UPC KP ne viznav likvidaciyu UAPC ta ne prijnyav titul Predstoyatelya progoloshenoyi UPC KP Vvazhav sebe Predstoyatelem vidrodzhenoyi Ukrayinskoyi avtokefalnoyi pravoslavnoyi cerkvi ta borovsya za vidnovlennya derzhavnoyi reyestraciyi yiyi Statutu znyatoyi z reyestraciyi za pravlinnya Leonida Kravchuka za spriyannya mitropolita Filareta Denisenka sho poyasnyuvalosya rozbizhnimi bachennyami majbutnogo samostijnogo ukrayinskogo pravoslav ya de Patriarha Mstislava rozglyadali lishe yak simvolichnogo lidera 1992 roku peredav prapor 3 yi Zaliznoyi diviziyi Diyevoyi Armiyi UNR novostvorenij ukrayinskij armiyi bojovij prapor zberigayetsya v muzeyi Zbrojnih sil Ukrayini Pomer u kanadskomu misti Grimsbi Pohovanij u kripti soboru svyatogo Andriya v Saut Baund Bruku SShA Vshanuvannya pam yatiVulicya Patriarha Mstislava Skripnika v Kiyevi Vulicya Patriarha Mstislava v misti Kam yanec Podilskij U jogo ridnomu misti Poltava ye de znahoditsya takozh Muzej Patriarha Mstislava Skripnika v avarijnomu stani 27 veresnya 2013 roku u Lvovi na vulici Piskovij 17 na fasadi budinku v yakomu pid chas vidvidin Lvova u 1991 1993 rokah zupinyavsya Patriarh urochisto vidkrili ta osvyatili memorialnu tablicyu Chin panahidi ocholiv Vladika UPC KP Dimitrij Rudyuk Memorialna doshka na fasadi Pokrovskogo kafedralnogo soboru v Ivano Frankivsku Memorialna doshka na fasadi Andriyivskoyi cerkvi v Kiyevi Memorialna doshka na fasadi Uspenskoyi cerkvi u Lvovi Memorialni doshki Memorialna doshka patriarhovi Mstislavu na vulici Andriyivskij uzviz v Kiyevi Skulptor Volodimir Shur Memorialna doshka patriarhovi Mstislavu na fasadi Svyato Pokrovskoyi Podilskoyi cerkvi v Kiyevi Memorialna doshka patriarhovi Mstislavu na fasadi cerkvi Uspinnya Presvyatoyi Bogorodici u Lvovi Memorialna doshka patriarhovi Mstislavu na fasadi budinku po vul Piskovij 17 u LvoviPrimitkiI Pilipiv Pravovij status Greko Katolickoyi Cerkvi v Drugij Rechi Pospolitij 1925 1939 rr Vishnevskij V Tragediya pravoslavnih cerkov u Polshi Pam yatki Ukrayini K 4 za 1990 1 za 1991 S 18 19 ISSN 0131 2685 Ukrayinske zhittya Dolya ukrayinskih pismennikiv Volin 1942 Ch 25 53 29 ber S 4 Arhiv originalu za 13 lipnya 2020 Procitovano 13 lipnya 2020 Arhiv originalu za 9 kvitnya 2022 Procitovano 17 travnya 2022 Arhiv originalu za 9 grudnya 2018 Procitovano 8 grudnya 2018 U Lvovi osvyatili memorialnu tablicyu na chest Mstislava Skripnika portal lviv ua Informacijna agenciya Lvivskij portal 27 veresnya 2013 Procitovano 28 kvitnya 2023 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite web title Shablon Cite web cite web a Obslugovuvannya CS1 Storinki z parametrom url status ale bez parametra archive url posilannya Dzherela ta literaturaD V Stepovik Mstislav 27 veresnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 97 ISBN 978 966 00 1061 1 V Vojnalovich Mstislav Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 s 470 ISBN 978 966 611 818 2 Smirnov A Mstislav Skripnik gromadsko politichnij i cerkovnij diyach 1930 1944 Monografiya K Smoloskip 2008 326 s Tinchenko Ya Yu Oficerskij korpus Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 1917 1921 Kniga I K Tempora 2007 ISBN 966 8201 26 4 Tinchenko Ya Yu Oficerskij korpus Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 1917 1921 Kniga II K Tempora 2011 355 s ISBN 978 617 569 041 3 CDAVOU Spisok starshin zarahovanih na dijsnu ukrayinsku vijskovu sluzhbu ta pidvishenih do nastupnih rangiv protyagom lipnya 1920 lipnya 1923PosilannyaMstislav Skripnik Ukrayinska Religiyeznavcha Enciklopediya Patriarh Mstislav Skripnik Religijno Informacijna Sluzhba Ukrayini 2 sichnya 2010 19 zhovtnya 2016 u Wayback Machine Svyatijshij Patriarh Kiyivskij i vsiyeyi Ukrayini Mstislav Lyudina i svit 1990 12 cc 10 14 Religijno Informacijna Sluzhba Ukrayini 13 lyutogo 2017 u Wayback Machine Ukrayinska avtokefalna pravoslavna cerkva UAPC 17 veresnya 2019 u Wayback Machine institut istoriyi Ukrayini 16 zhovtnya 2012 u Wayback Machine Telerozpovid Rivnenskoyi ODTRK pro Stepana Skripnika na YouTube Hlopci vi z Poltavi Rozkazhit yak Poltava yak Tarapunka rozpovid pro zhittya Patriarha Mstislava i jogo muzej 6 kvitnya 2016 u Wayback Machine Poperednik Pervoiyerarh Ukrayinskoyi Avtokefalnoyi Pravoslavnoyi Cerkvi v Diaspori 1969 1993 Nastupnik Nikanor Abramovich Konstantin Bagan Poperednik Mitropoliti UPC Kanadi 1947 1950 Nastupnik Mitropolit Ivan Teodorovich Mitropolit Ilarion Ogiyenko Poperednik Mitropoliti UPC SShA 1971 1993 Nastupnik Mitropolit Ivan Teodorovich Mitropolit Konstantin Bagan Poperednik Patriarhi Kiyivski ta vsiyeyi Ukrayini UAPC 1990 1993 Nastupnik Dionisij Valedinskij Patriarh Dimitrij Yarema Poperednik UPC KP Patriarh Kiyivskij i vsiyeyi Rusi Ukrayini 1992 1993 Nastupnik Patriarh Volodimir Romanyuk