Микола Олександрович Остро́вський (нар. 16 [29] вересня 1904, Вілія, Острозький повіт, Волинська губернія, Російська імперія — пом. 22 грудня 1936, Москва, РРФСР, СРСР) — радянський письменник; учасник встановлення радянської влади в Україні та боротьби з повстанським рухом за незалежність. За офіційною версією служив у бригаді Котовського, 1-й кінній армії та Частинах особливого призначення (ЧОН) Червоної армії (але у власній автобіографії Островський не позначує перебування на фронті), співробітник Ізяславської ЧК (1919—1921), секретар райкому комсомолу в Берездові та Ізяславі, секретар окружкому комсомолу в Шепетівці (1924); бригадний комісар Політуправління Червоної армії (1936).
Островський Микола Олексійович | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народився | 16 (29) вересня 1904[1] Вілія, Волинська губернія, Російська імперія[2] | |||
Помер | 22 грудня 1936[2][1][…] (32 роки) Москва, РСФРР, СРСР[2] ·розсіяний склероз | |||
Поховання | Новодівичий цвинтар | |||
Країна | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||
Діяльність | письменник | |||
Alma mater | d | |||
Мова творів | російська | |||
Роки активності | з 1927 | |||
Жанр | проза | |||
Magnum opus | Як гартувалася сталь | |||
Партія | КПРС | |||
Нагороди | ||||
| ||||
| ||||
| ||||
|
Як письменник відомий своїми романами «Як гартувалася сталь» та «Народжені бурею», які критикують за антиукраїнське зображення борців за незалежність України під час радянсько-української війни 1917—1921 років.
Біографія
Дитячі роки
Микола Островський народився у селі Вілія Острозького повіту Волинської губернії (нині Острозький район Рівненської області). Значну частину свого життя прожив в Україні (у своєму рідному селі, потім у містах Шепетівка, Київ, Берездівському районі, Ізяславі).
Мати Островського, Ольга Йосипівна, походила з родини чеських колоністів, які оселилися на Волині в другій половині XIX століття. Не бажаючи наймитувати, Ольга Йосипівна одружилася з немолодою людиною, удівцем Олексієм Івановичем Островським.
У селі Вілія Микола закінчив церковнопарафіяльну школу, деякий час після приїзду в Шепетівку навчався тут в училищі. Це були навчальні заклади, де викладання велося російською мовою. Більшість книг, які читав майбутній письменник, були російською мовою.
Коли в Шепетівці існувала влада Української Народної Республіки (УНР), а потім гетьманату Павла Скоропадського й знову УНР (друга половина 1917 — перша половина 1919 рр.), майбутній письменник навчався в початковому училищі, де викладання велося українською мовою. Згадуючи про прихід Миколи до цього училища, М. Рожанівська писала: «Я пояснила хлопцеві, що тепер в Україні відкриваються школи, в яких викладатимуть рідною мовою. Хлопчик відразу ж попросив книгу українською мовою. Я дала йому підручник з історії культури і дозволила взяти його додому».
М. Рожанівська ще згадує, що на підлітка Миколу Островського вельми вплинула творчість Т. Шевченка: «…читали біографію Тараса Шевченка і його „Кобзар“. На Колю справило величезне враження життя цієї великої людини».[]
Події 1919—1920 років
За радянського часу існувала стійка традиція «героїзації» життєпису Миколи Островського на тлі буремних військових подій на теренах України. Різні публікації зображали хлопця у віці 15–16 років комсомольцем, працівником ревкому в Шепетівці та бійцем батальйону Особливого призначення Ізяславської ЧК, червоним кіннотником-фронтовиком, пораненим на польському фронті й демобілізованим. Значною мірою ці відомості являли собою проєкцію на долю автора роману «Як гартувалася сталь» подробиць літературної біографії його героя Павла Корчагіна. Проте оприлюднені у 1990-х роках архівні матеріали (зокрема, автобіографія Миколи Островського 1924 року) змушують критично поставитися до радянських міфологем. З нових джерел витікає, що у 1919—1920 роках Островський жив у Шепетівці, працював дроворізом на складі, учнем помічника кочегара на електростанції, кубовщиком, одночасно вчився в школі. Саме таке тлумачення згаданого періоду біографії письменника прийняте нині в Енциклопедії історії України.
![]() | Автобіографія. Родився я в 1904 р. в селі Віліі Волынської губерніі. Батько мій працював на гуральні робітником в солодочному відділі. Там я вчивсь в сільській школі. 1914 р. коли кінчалася війна ґуральню закрили і батько зоставсь без роботи, тоді він переіхав з семею на ст. Оженін п.з.з., де працював в сіноприемочному пунктові. Мій старший брат поступив у 1914 р. На ст. Шепетівку на службу помічником слюсаря в депо і ми всею сімею преіхали в Шепетівку. Мій батько старий, 68 л., не міг вже працювати, тоді нам з братом прийшлось працювати на сім’ю. Я поступив на роботу в буфет на станції, на кухню підносити обіди. Там я пробув до 19 року, в 1919 р. поступив на матеріяльний склад ст. Шепетівки різати дрова до паровика, де й проробив до 20 року. Потім поступив звіте учнем помішником кочегаря на электростанціі, де проробив до року. Був кубовщиком на станціі в переміжку вчився в школі. В 21 році була перша конференція робітничої молоді, де я був вибраний на повітову конференцію молоді, після чого вступив в КСМУ Шепетівської організації. В серпні місяці КС командірувало мене в Киів до школи Залізно-дорожноі (электро-техничный відділ), де я був до кінця 1922 р. Опісля був хворий кілька раз (більше 8 м.) тифом. Захворавши, приіхав в Шепетівку до батьків, де й болів. В час цеі хворісті в грудні м. проходила Всеукраінська перепис КСМУ, котрій я не пройшов і механично вибув з КСМ. Після хворісті вступив в КСМУ в 1923 р., в травні місяці був посланим Окркомом КСМ секретарем Берездівськоі районовоі організаціі, де працював увесь 23 рік. У вересні 23 року був прийнятий кандідатом КПБУ Берездівською парторганізаціею і затверджений Окркомом КПБУ 17 січня - 24 р. Рекомендували в партію: Лисицин Миколай Миколаевич, член кпбу з 18 року, п.к.ч. 289188, Предрайвиконкому. Трохимів, член КПБУ з 20 р.п.к.ч. 290391 секретар Райпарткому і Панасевич, член КПБУ з 20 р., п.к.ч. 2777. В травні місяці був посланний окркомом КСМУ райорганізатором на Заславля, де й працюю до цього часу. Н.А.Островський | ![]() |
.
У липні 1920 року на доручення Шепетівського ревкому Микола Островський обстежував будинки, «покинуті буржуазією», з метою вилучення книг для громадської бібліотеки.
Інвалідність
В 1921–1922 роках Островський навчався у Київському електромеханічному технікумі (тепер Київський електромеханічний коледж). У радянські часи був поширений міф, буцімто у жовтні-грудні 1921 року він працював на будівництві вузькоколійної залізничної лінії завдовжки 6 верст між лісозаготівлею біля Боярки та колією Фастів — Київ, спричиненому необхідністю постачання Києва дровами (згодом у Боярці було відкрито музей М. Островського — тепер краєзнавчий, встановлено пам'ятний знак «Боярка-БАМ» на честь будівництва вузькоколійки). Внаслідок виснажливої роботи й він нібито й хворів на важку форму висипного тифу, надалі у нього розвинувся ревматизм, що перейшов у поліартрит. Проте дослідник Андрій Ковальов, опрацювавши документи з фондів Державного архіву Київської області, довів — серед них немає жодного документа, який би свідчив про організацію в Києві, а саме в Головних залізничних майстернях (де, згідно з автобіографією, із серпня 1921 по кінець 1922 року) комсомольських або будь-яких інших бригад для проведення лісозаготівель або будівництва вузькоколійних залізниць. Також у архівних фондах Залізничного лісового комітету за 1920—1921 роки немає жодного документа, який би свідчив про будівництво вузькоколійки в околицях Боярки.
В проміжках між лікуванням займався громадською роботою. У 1923—1924 рр. — член Шепетівського окружкому Комсомолу, політрук Райвсеобуча, кандидат в члени губкому Комсомолу. Наприкінці червня 1924 р. був зарахований бійцем Окремого шепетівського батальйону ЧОН. 9 серпня того ж року вступив до РКП(б). Але вже 22 серпня отримав відпустку за станом здоров'я, і все його подальше життя перетворилося на суцільну боротьбу з хворобами. Перебував на лікуванні у Харкові, Слов'янську, Євпаторії, Новоросійську, біля Краснодара. У 1926 р. одружився в Новоросійську з Раїсою Порфирівною Островською (Моцюк).
З 1927 р. був остаточно прикутий до ліжка. Після невдалого лікування оселився у Сочі. Навіть ставши повним інвалідом, намагався брати активну участь у «викритті чужорідних елементів» серед апарату домоуправлінь свого та сусідніх будинків. Надалі стан Островського ускладнився хворобою очей, аж до повної сліпоти; попри це, він намагався продовжити освіту. У 1929—1930 рр. в Москві відбулося чергове невдале хірургічне втручання.
Творча діяльність
Свої літературні спроби Микола Островський започаткував у 1927—1928 рр. У 1930 р. розпочав працювати над книгою «Як гартувалася сталь» з певними автобіографічними мотивами, текст якої записував за допомогою трафарету для сліпих або диктував. Першу частину цього роману було надруковано в журналі «Молода гвардія» у 1932 р.; друга частина оприлюднена в тому ж журналі у 1934 р.
Поява роману, головний герой якого Павло Корчагін був більшовиком-фанатиком, викликала великий резонанс у країні. На адресу письменника приходили сотні читацьких листів.
У 1935 році Островській був нагороджений орденом Леніна, йому було подаровано будинок у Сочі і квартира в Москві. В січні 1936 року йому було присвоєно звання бригадного комісара. Зелену гімнастерку з ромбами Островський вперше вдягнув 8 березня 1936 року.
Останні декілька місяців він прожив на вулиці свого імені (раніше Мертвий провулок), приймаючи вдома читачів і письменників. Він узяв на себе зобов'язання написати новий роман «Народжені бурею» в трьох частинах і встиг написати першу частину, але роман був визнаний слабкішим попереднього, зокрема самим Островським.
Помер у Москві 22 грудня 1936 р., похований на Новодівочому цвинтарі.
Критика
Історик та краєзнавець Андрій Ковальов у своїй книжці «Як гартувалася державність» стверджує, що роман «Як гартувалася сталь» писав не Островський, а команда радянських авторів, зокрема, [ru], Олександр Серафимович, [ru], які за спогадами самого Островського дійсно йому допомогали не тільки у технічному записі рукопису, але і у редактурі. Також дослідник відмічає ряд невідповідностей між описами роману і реальними фактами щодо Боярки — відсутність будівництва вузкоколійки, піщаний ґрунт, а не описаний в романі кам'янистий.
Участь у антиукраїнській пропаганді
Більшовицька, а згодом і російська влада активно використовували звинувачення в антисемітизмі аби дискредитувати українську визвольну боротьбу у 1917—1921 роках. В більшовицькій/російській пропагандистській літературі борці за незалежність України, а особливо Петлюра, поставали як організатори єврейських погромів. Ця пропагандистська література мала значне поширення у світі й за допомогою і на кошти радянської влади перекладалася різними мовами, видавалася великими накладами й всіляко поширювався для того, щоб створити негативний образ борців за незалежність України й представити їх антисемітами.
Саме Островський був одним з найвідоміших російських радянських письменників, що створювали таку пропагандистську антиукраїнську літературу. Бувши свідком російсько-української війни 1917—1921 років, Островський ставився упереджено до незалежної української держави. Зокрема у своєму романі «Як гартувалася сталь» Островський спеціально описує жахливий погром євреїв петлюрівцями, аби створити якомога більш негативний образ українських урядових військ. Усі борці за українську державність в його творі виключно «головорізи і громили», що влаштовують єврейські погроми та вбивають неповинних людей.
Пам'ять
Вшанування пам'яті письменника в СРСР було широко поширене, набуваючи форм пропаганди. У багатьох містах і селищах України радянською окупаційною владою були встановлені пам'ятники, названі зупинки громадського транспорту у честь рядянського діяча. Також на його честь названо астероїд 2681 Островський, В Київському річковому порту у честь Островського названо пасажирський теплохід (З 2015 року судно не експлуатується і знаходиться в неробочому стані).
Декомунізація
Після широкомаштабного вторгнення росії в Україну прізвище Островського потрапило у списки до декомунізації, відтак, були демонтовані пам'ятники у Києві, Коростені, Боярці, селі Берездів, згодом була перейменована значна кількість вулиць. Також у 2022 році був демонтваний пам'ятник Островському у Шепетівці, у Шостці демонтовано бюст.
- Настінний пам’ятний знак в м. Екартсбург (Eckartsburg), Німеччина.
- В цьому будинку в 1935—1936 роках жив і творив Микола Олексійович Островський. Нині тут музей. Москва, вул. Тверська, 14.
- Бронзова скульптура Миколи Островського — частина монумента в Києві (скульптор В'ячеслав Клоков) після демонтажу, в тимчасовому сховищі. Травень 2016 року
Переклади українською
- Микола Островський (1934). Як гартувалася сталь. Переклад з російської: Олексій Варавва. Харків: Молодий більшовик. ? стор.
- (передрук) Микола Островський (1935). Як гартувалася сталь. Переклад з російської: Олексій Варавва; малюнки: Зіновій Толкачьов. Одеса: Молодий більшовик. 546с стор. (2-ге вид.)
- (передрук) Микола Островський (1937). Як гартувалася сталь. Народжені бурею. Переклад з російської: Олексій Варавва; малюнки: Абрам Рєзниченко. Київ-Одеса: Молодий більшовик. 534 стор. (3-тє вид.)
- (передрук) Микола Островський (1949). Як гартувалася сталь. Народжені бурею. Промови, статті, листи. Переклад з російської: ?. Київ: Молодь. 605 стор.
- Нікалай Островський (1937). Як гартувалася сталь. Переклад з великоросійського: Дмитро Вислоцький. Ню-Йорк: Ізданіє Лемко-Союза в США. 383 стор.
- Микола Островський (1964). Як гартувалася сталь. Переклад з російської: Віктор Петровський. Київ: Молодь. 476 стор.
- (передрук) Микола Островський (1967). Як гартувалася сталь. Народжені бурею. Переклад з російської: Віктор Петровський; малюнки: Абрам Рєзниченко. Київ: Молодь. 707 стор.
- (передрук) Микола Островський (1971). Як гартувалася сталь. Переклад з російської: Віктор Петровський. Київ: Молодь. 373 стор.
- (передрук) Микола Островський (1974). Як гартувалася сталь. Переклад з російської: Віктор Петровський. Київ: Дніпро. 312 стор.
- (передрук) Микола Островський (1980). Як гартувалася сталь. Переклад з російської: Віктор Петровський. Львів: Каменяр. 335 стор.
- (передрук) Микола Островський (1982). Як гартувалася сталь. Переклад з російської: Віктор Петровський. Київ: Молодь. 360 стор.
- Микола Островський (1937). Народжені бурею. Переклад з російської: Олексій Варавва. Київ-Одеса: Молодий більшовик. 277 стор.
- (передрук) Микола Островський (1939). Народжені бурею. Переклад з російської: Олексій Варавва. Київ: Молодий більшовик. 229 стор.
- Збірка творів
- Микола Островський (1958). Твори. Переклад з російської: ?; малюнки: Абрам Рєзниченко. Київ: Молодь. 940 стор.
- Микола Островський (1974). Твори у 3 т. Пітготовка текстів та приміток: К. Трофімова; переклад з російської: ?; малюнки: Абрам Рєзниченко. Київ: Молодь. 940 стор.
- Т. 1: Як гартувалась сталь. Переклад з російської: Віктор Петровський; малюнки: Абрам Рєзниченко. Київ: Молодь, 1974. 366 стор.
- Т. 2: Народжені бурею. Переклад з російської: ?. Київ: Молодь, 1974. ? стор.
- Т. 3: Статті, промови, бесіди. Переклад з російської: ?. Київ: Молодь, 1974. ? стор.
- Різне
- Микола Островський (1954). Збірник матеріалів. Переклад з російської: ?. Київ: Радянський письменник. 1954. — 350 с.
- Микола Островський (1957). Як гартувалася сталь: сценічна композиція П.Бондаренка. Переклад з російської: ?. Київ: Держлітвидав України. 98 стор.
- Микола Островський (1959). Публіцистика Миколи Островського.. Упорядник, автор передмови та приміток: Микола Логвиненко; Переклад з російської: ?. Київ: Держлітвидав України. 169 стор.
- Микола Островський (1962). Дитинство Павки Корчаніна.. Переклад з російської: ?. Київ: Дитвидав. 55 стор.
- Микола Островський (1977). Естафета мужності: статті, промови, бесіди, листи. Київ: Радянський письменник. 312 стор.
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Островский Николай Алексеевич // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохоров — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- SNAC — 2010.
- LIBRIS — 2007.
- Список осіб, які підпадають під закон про декомунізацію | Офіційний вебсайт УІНП. old.uinp.gov.ua. Процитовано 1 жовтня 2020.
- Див.: Українська радянська енциклопедія. 2-е вид. — Т.8. — Олефіни–Поплін. — К., 1982. — С.90; Спогади про Миколу Островського. — К., 1980.
- Островський Микола Олексійович // Енциклопедія історії України: Т. 7
- Мицик Ю. Чи воював у «Громадянську» творець Павки Корчагіна? // Кур’єр Кривбасу, 1997, № 79/80.
- Островская Р. Николай Островский. — 3-е изд. — М.: Молодая гвардия, 1978. — (Жизнь замечательных людей). — С. 52.
- Андрій Ковальов. Як гартувалася державність. К.:Видавництво Марка Мельника, 2020, с.26
- С. В. Волков. Черная книга имен, которым не место на карте России
- Андрій Ковальов (2020). Як гартувалася державність. К.: Видавництво Марка Мельника. с. 26.
- // Радіо свобода, 7 квітня 2018
- Ігор Роздобудько. Російські письменники та українська незалежність. // Кобза. Українці Росії, незалежний сайт діаспори. 22 жовтня 2016 р.
- Валентина Гордич (18 листопада 2021). У Рівному декомунізували вулицю Островського. suspilne.media.
- // Іоан Лемкін. История Лемковины: в V ч. Юнкерс, Ню-Йорк. : Издание Лемко-Союза в С. Ш.А. и Канаді, 1969. 384 стор.: С. 258—259 (дзеркало всієї праці: pdf, chtyvo.org, )
- (директор Обласного літературно-меморіального музею Миколи Островського міста Шепетівка). // Актуальні питання культурології Вип. 9. Рівне: Видавець О. Зень. 2010. 170 стор.: С. 124—128.
- // Карпаторусский Календарь Лемко-Союза На Год 1938. Ню-Йорк: The Lemko Association. 1938. С. 115 ()
Джерела та література
- Г. П. Герасимова. Островський Микола Олексійович // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2010. — Т. 7 : Мл — О. — С. 680. — .
- Юрій Мицик. Чи воював у «громадянську» творець Павки Корчагіна?
- Богдан Дем'янчук. Як гартувався Островський
- Петро Кралюк. «Сталева» людина із Шепетівки
- (рос.)
- Офіційний сайт музею Миколи Островського в м. Шепетівці
- Телерозповідь про легендарного радянського письменника Миколу Островського та його роман «Як гартувалася криця» в рамках «Так було».
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Mikola Oleksandrovich Ostro vskij nar 16 29 veresnya 1904 19040929 Viliya Ostrozkij povit Volinska guberniya Rosijska imperiya pom 22 grudnya 1936 Moskva RRFSR SRSR radyanskij pismennik uchasnik vstanovlennya radyanskoyi vladi v Ukrayini ta borotbi z povstanskim ruhom za nezalezhnist Za oficijnoyu versiyeyu sluzhiv u brigadi Kotovskogo 1 j kinnij armiyi ta Chastinah osoblivogo priznachennya ChON Chervonoyi armiyi ale u vlasnij avtobiografiyi Ostrovskij ne poznachuye perebuvannya na fronti spivrobitnik Izyaslavskoyi ChK 1919 1921 sekretar rajkomu komsomolu v Berezdovi ta Izyaslavi sekretar okruzhkomu komsomolu v Shepetivci 1924 brigadnij komisar Politupravlinnya Chervonoyi armiyi 1936 Ostrovskij Mikola OleksijovichNarodivsya16 29 veresnya 1904 1 Viliya Volinska guberniya Rosijska imperiya 2 Pomer22 grudnya 1936 1936 12 22 2 1 32 roki Moskva RSFRR SRSR 2 rozsiyanij sklerozPohovannyaNovodivichij cvintarKrayina Rosijska imperiya Rosijska respublika UNR Ukrayinska SRR SRSRDiyalnistpismennikAlma materdMova tvorivrosijskaRoki aktivnostiz 1927ZhanrprozaMagnum opusYak gartuvalasya stalPartiyaKPRSNagorodi Ostrovskij Mikola Oleksijovich u Vikishovishi Vislovlyuvannya u Vikicitatah Roboti u VikidzherelahU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Ostrovskij Yak pismennik vidomij svoyimi romanami Yak gartuvalasya stal ta Narodzheni bureyu yaki kritikuyut za antiukrayinske zobrazhennya borciv za nezalezhnist Ukrayini pid chas radyansko ukrayinskoyi vijni 1917 1921 rokiv BiografiyaDityachi roki Mikola Ostrovskij narodivsya u seli Viliya Ostrozkogo povitu Volinskoyi guberniyi nini Ostrozkij rajon Rivnenskoyi oblasti Znachnu chastinu svogo zhittya prozhiv v Ukrayini u svoyemu ridnomu seli potim u mistah Shepetivka Kiyiv Berezdivskomu rajoni Izyaslavi Mati Ostrovskogo Olga Josipivna pohodila z rodini cheskih kolonistiv yaki oselilisya na Volini v drugij polovini XIX stolittya Ne bazhayuchi najmituvati Olga Josipivna odruzhilasya z nemolodoyu lyudinoyu udivcem Oleksiyem Ivanovichem Ostrovskim U seli Viliya Mikola zakinchiv cerkovnoparafiyalnu shkolu deyakij chas pislya priyizdu v Shepetivku navchavsya tut v uchilishi Ce buli navchalni zakladi de vikladannya velosya rosijskoyu movoyu Bilshist knig yaki chitav majbutnij pismennik buli rosijskoyu movoyu Koli v Shepetivci isnuvala vlada Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki UNR a potim getmanatu Pavla Skoropadskogo j znovu UNR druga polovina 1917 persha polovina 1919 rr majbutnij pismennik navchavsya v pochatkovomu uchilishi de vikladannya velosya ukrayinskoyu movoyu Zgaduyuchi pro prihid Mikoli do cogo uchilisha M Rozhanivska pisala Ya poyasnila hlopcevi sho teper v Ukrayini vidkrivayutsya shkoli v yakih vikladatimut ridnoyu movoyu Hlopchik vidrazu zh poprosiv knigu ukrayinskoyu movoyu Ya dala jomu pidruchnik z istoriyi kulturi i dozvolila vzyati jogo dodomu M Rozhanivska she zgaduye sho na pidlitka Mikolu Ostrovskogo velmi vplinula tvorchist T Shevchenka chitali biografiyu Tarasa Shevchenka i jogo Kobzar Na Kolyu spravilo velichezne vrazhennya zhittya ciyeyi velikoyi lyudini dzherelo Podiyi 1919 1920 rokiv Za radyanskogo chasu isnuvala stijka tradiciya geroyizaciyi zhittyepisu Mikoli Ostrovskogo na tli buremnih vijskovih podij na terenah Ukrayini Rizni publikaciyi zobrazhali hlopcya u vici 15 16 rokiv komsomolcem pracivnikom revkomu v Shepetivci ta bijcem bataljonu Osoblivogo priznachennya Izyaslavskoyi ChK chervonim kinnotnikom frontovikom poranenim na polskomu fronti j demobilizovanim Znachnoyu miroyu ci vidomosti yavlyali soboyu proyekciyu na dolyu avtora romanu Yak gartuvalasya stal podrobic literaturnoyi biografiyi jogo geroya Pavla Korchagina Prote oprilyudneni u 1990 h rokah arhivni materiali zokrema avtobiografiya Mikoli Ostrovskogo 1924 roku zmushuyut kritichno postavitisya do radyanskih mifologem Z novih dzherel vitikaye sho u 1919 1920 rokah Ostrovskij zhiv u Shepetivci pracyuvav drovorizom na skladi uchnem pomichnika kochegara na elektrostanciyi kubovshikom odnochasno vchivsya v shkoli Same take tlumachennya zgadanogo periodu biografiyi pismennika prijnyate nini v Enciklopediyi istoriyi Ukrayini Avtobiografiya Rodivsya ya v 1904 r v seli Vilii Volynskoyi gubernii Batko mij pracyuvav na guralni robitnikom v solodochnomu viddili Tam ya vchivs v silskij shkoli 1914 r koli kinchalasya vijna guralnyu zakrili i batko zostavs bez roboti todi vin pereihav z semeyu na st Ozhenin p z z de pracyuvav v sinopriemochnomu punktovi Mij starshij brat postupiv u 1914 r Na st Shepetivku na sluzhbu pomichnikom slyusarya v depo i mi vseyu simeyu preihali v Shepetivku Mij batko starij 68 l ne mig vzhe pracyuvati todi nam z bratom prijshlos pracyuvati na sim yu Ya postupiv na robotu v bufet na stanciyi na kuhnyu pidnositi obidi Tam ya probuv do 19 roku v 1919 r postupiv na materiyalnij sklad st Shepetivki rizati drova do parovika de j prorobiv do 20 roku Potim postupiv zvite uchnem pomishnikom kochegarya na elektrostancii de prorobiv do roku Buv kubovshikom na stancii v peremizhku vchivsya v shkoli V 21 roci bula persha konferenciya robitnichoyi molodi de ya buv vibranij na povitovu konferenciyu molodi pislya chogo vstupiv v KSMU Shepetivskoyi organizaciyi V serpni misyaci KS komandiruvalo mene v Kiiv do shkoli Zalizno dorozhnoi elektro tehnichnyj viddil de ya buv do kincya 1922 r Opislya buv hvorij kilka raz bilshe 8 m tifom Zahvoravshi priihav v Shepetivku do batkiv de j boliv V chas cei hvoristi v grudni m prohodila Vseukrainska perepis KSMU kotrij ya ne projshov i mehanichno vibuv z KSM Pislya hvoristi vstupiv v KSMU v 1923 r v travni misyaci buv poslanim Okrkomom KSM sekretarem Berezdivskoi rajonovoi organizacii de pracyuvav uves 23 rik U veresni 23 roku buv prijnyatij kandidatom KPBU Berezdivskoyu partorganizacieyu i zatverdzhenij Okrkomom KPBU 17 sichnya 24 r Rekomenduvali v partiyu Lisicin Mikolaj Mikolaevich chlen kpbu z 18 roku p k ch 289188 Predrajvikonkomu Trohimiv chlen KPBU z 20 r p k ch 290391 sekretar Rajpartkomu i Panasevich chlen KPBU z 20 r p k ch 2777 V travni misyaci buv poslannij okrkomom KSMU rajorganizatorom na Zaslavlya de j pracyuyu do cogo chasu N A Ostrovskij U lipni 1920 roku na doruchennya Shepetivskogo revkomu Mikola Ostrovskij obstezhuvav budinki pokinuti burzhuaziyeyu z metoyu viluchennya knig dlya gromadskoyi biblioteki Invalidnist V 1921 1922 rokah Ostrovskij navchavsya u Kiyivskomu elektromehanichnomu tehnikumi teper Kiyivskij elektromehanichnij koledzh U radyanski chasi buv poshirenij mif bucimto u zhovtni grudni 1921 roku vin pracyuvav na budivnictvi vuzkokolijnoyi zaliznichnoyi liniyi zavdovzhki 6 verst mizh lisozagotivleyu bilya Boyarki ta koliyeyu Fastiv Kiyiv sprichinenomu neobhidnistyu postachannya Kiyeva drovami zgodom u Boyarci bulo vidkrito muzej M Ostrovskogo teper krayeznavchij vstanovleno pam yatnij znak Boyarka BAM na chest budivnictva vuzkokolijki Vnaslidok visnazhlivoyi roboti j vin nibito j hvoriv na vazhku formu visipnogo tifu nadali u nogo rozvinuvsya revmatizm sho perejshov u poliartrit Prote doslidnik Andrij Kovalov opracyuvavshi dokumenti z fondiv Derzhavnogo arhivu Kiyivskoyi oblasti doviv sered nih nemaye zhodnogo dokumenta yakij bi svidchiv pro organizaciyu v Kiyevi a same v Golovnih zaliznichnih majsternyah de zgidno z avtobiografiyeyu iz serpnya 1921 po kinec 1922 roku komsomolskih abo bud yakih inshih brigad dlya provedennya lisozagotivel abo budivnictva vuzkokolijnih zaliznic Takozh u arhivnih fondah Zaliznichnogo lisovogo komitetu za 1920 1921 roki nemaye zhodnogo dokumenta yakij bi svidchiv pro budivnictvo vuzkokolijki v okolicyah Boyarki V promizhkah mizh likuvannyam zajmavsya gromadskoyu robotoyu U 1923 1924 rr chlen Shepetivskogo okruzhkomu Komsomolu politruk Rajvseobucha kandidat v chleni gubkomu Komsomolu Naprikinci chervnya 1924 r buv zarahovanij bijcem Okremogo shepetivskogo bataljonu ChON 9 serpnya togo zh roku vstupiv do RKP b Ale vzhe 22 serpnya otrimav vidpustku za stanom zdorov ya i vse jogo podalshe zhittya peretvorilosya na sucilnu borotbu z hvorobami Perebuvav na likuvanni u Harkovi Slov yansku Yevpatoriyi Novorosijsku bilya Krasnodara U 1926 r odruzhivsya v Novorosijsku z Rayisoyu Porfirivnoyu Ostrovskoyu Mocyuk Z 1927 r buv ostatochno prikutij do lizhka Pislya nevdalogo likuvannya oselivsya u Sochi Navit stavshi povnim invalidom namagavsya brati aktivnu uchast u vikritti chuzhoridnih elementiv sered aparatu domoupravlin svogo ta susidnih budinkiv Nadali stan Ostrovskogo uskladnivsya hvoroboyu ochej azh do povnoyi slipoti popri ce vin namagavsya prodovzhiti osvitu U 1929 1930 rr v Moskvi vidbulosya chergove nevdale hirurgichne vtruchannya Tvorcha diyalnist Svoyi literaturni sprobi Mikola Ostrovskij zapochatkuvav u 1927 1928 rr U 1930 r rozpochav pracyuvati nad knigoyu Yak gartuvalasya stal z pevnimi avtobiografichnimi motivami tekst yakoyi zapisuvav za dopomogoyu trafaretu dlya slipih abo diktuvav Pershu chastinu cogo romanu bulo nadrukovano v zhurnali Moloda gvardiya u 1932 r druga chastina oprilyudnena v tomu zh zhurnali u 1934 r Poyava romanu golovnij geroj yakogo Pavlo Korchagin buv bilshovikom fanatikom viklikala velikij rezonans u krayini Na adresu pismennika prihodili sotni chitackih listiv U 1935 roci Ostrovskij buv nagorodzhenij ordenom Lenina jomu bulo podarovano budinok u Sochi i kvartira v Moskvi V sichni 1936 roku jomu bulo prisvoyeno zvannya brigadnogo komisara Zelenu gimnasterku z rombami Ostrovskij vpershe vdyagnuv 8 bereznya 1936 roku Ostanni dekilka misyaciv vin prozhiv na vulici svogo imeni ranishe Mertvij provulok prijmayuchi vdoma chitachiv i pismennikiv Vin uzyav na sebe zobov yazannya napisati novij roman Narodzheni bureyu v troh chastinah i vstig napisati pershu chastinu ale roman buv viznanij slabkishim poperednogo zokrema samim Ostrovskim Pomer u Moskvi 22 grudnya 1936 r pohovanij na Novodivochomu cvintari KritikaIstorik ta krayeznavec Andrij Kovalov u svoyij knizhci Yak gartuvalasya derzhavnist stverdzhuye sho roman Yak gartuvalasya stal pisav ne Ostrovskij a komanda radyanskih avtoriv zokrema ru Oleksandr Serafimovich ru yaki za spogadami samogo Ostrovskogo dijsno jomu dopomogali ne tilki u tehnichnomu zapisi rukopisu ale i u redakturi Takozh doslidnik vidmichaye ryad nevidpovidnostej mizh opisami romanu i realnimi faktami shodo Boyarki vidsutnist budivnictva vuzkokolijki pishanij grunt a ne opisanij v romani kam yanistij Uchast u antiukrayinskij propagandi Bilshovicka a zgodom i rosijska vlada aktivno vikoristovuvali zvinuvachennya v antisemitizmi abi diskredituvati ukrayinsku vizvolnu borotbu u 1917 1921 rokah V bilshovickij rosijskij propagandistskij literaturi borci za nezalezhnist Ukrayini a osoblivo Petlyura postavali yak organizatori yevrejskih pogromiv Cya propagandistska literatura mala znachne poshirennya u sviti j za dopomogoyu i na koshti radyanskoyi vladi perekladalasya riznimi movami vidavalasya velikimi nakladami j vsilyako poshiryuvavsya dlya togo shob stvoriti negativnij obraz borciv za nezalezhnist Ukrayini j predstaviti yih antisemitami Same Ostrovskij buv odnim z najvidomishih rosijskih radyanskih pismennikiv sho stvoryuvali taku propagandistsku antiukrayinsku literaturu Buvshi svidkom rosijsko ukrayinskoyi vijni 1917 1921 rokiv Ostrovskij stavivsya uperedzheno do nezalezhnoyi ukrayinskoyi derzhavi Zokrema u svoyemu romani Yak gartuvalasya stal Ostrovskij specialno opisuye zhahlivij pogrom yevreyiv petlyurivcyami abi stvoriti yakomoga bilsh negativnij obraz ukrayinskih uryadovih vijsk Usi borci za ukrayinsku derzhavnist v jogo tvori viklyuchno golovorizi i gromili sho vlashtovuyut yevrejski pogromi ta vbivayut nepovinnih lyudej Pam yatVshanuvannya pam yati pismennika v SRSR bulo shiroko poshirene nabuvayuchi form propagandi U bagatoh mistah i selishah Ukrayini radyanskoyu okupacijnoyu vladoyu buli vstanovleni pam yatniki nazvani zupinki gromadskogo transportu u chest ryadyanskogo diyacha Takozh na jogo chest nazvano asteroyid 2681 Ostrovskij V Kiyivskomu richkovomu portu u chest Ostrovskogo nazvano pasazhirskij teplohid Z 2015 roku sudno ne ekspluatuyetsya i znahoditsya v nerobochomu stani Dekomunizaciya Pislya shirokomashtabnogo vtorgnennya rosiyi v Ukrayinu prizvishe Ostrovskogo potrapilo u spiski do dekomunizaciyi vidtak buli demontovani pam yatniki u Kiyevi Korosteni Boyarci seli Berezdiv zgodom bula perejmenovana znachna kilkist vulic Takozh u 2022 roci buv demontvanij pam yatnik Ostrovskomu u Shepetivci u Shostci demontovano byust Nastinnij pam yatnij znak v m Ekartsburg Eckartsburg Nimechchina V comu budinku v 1935 1936 rokah zhiv i tvoriv Mikola Oleksijovich Ostrovskij Nini tut muzej Moskva vul Tverska 14 Bronzova skulptura Mikoli Ostrovskogo chastina monumenta v Kiyevi skulptor V yacheslav Klokov pislya demontazhu v timchasovomu shovishi Traven 2016 rokuPerekladi ukrayinskoyuYak gartuvalasya stal Mikola Ostrovskij 1934 Yak gartuvalasya stal Pereklad z rosijskoyi Oleksij Varavva Harkiv Molodij bilshovik stor peredruk Mikola Ostrovskij 1935 Yak gartuvalasya stal Pereklad z rosijskoyi Oleksij Varavva malyunki Zinovij Tolkachov Odesa Molodij bilshovik 546s stor 2 ge vid peredruk Mikola Ostrovskij 1937 Yak gartuvalasya stal Narodzheni bureyu Pereklad z rosijskoyi Oleksij Varavva malyunki Abram Ryeznichenko Kiyiv Odesa Molodij bilshovik 534 stor 3 tye vid peredruk Mikola Ostrovskij 1949 Yak gartuvalasya stal Narodzheni bureyu Promovi statti listi Pereklad z rosijskoyi Kiyiv Molod 605 stor Nikalaj Ostrovskij 1937 Yak gartuvalasya stal Pereklad z velikorosijskogo Dmitro Vislockij Nyu Jork Izdaniye Lemko Soyuza v SShA 383 stor Mikola Ostrovskij 1964 Yak gartuvalasya stal Pereklad z rosijskoyi Viktor Petrovskij Kiyiv Molod 476 stor peredruk Mikola Ostrovskij 1967 Yak gartuvalasya stal Narodzheni bureyu Pereklad z rosijskoyi Viktor Petrovskij malyunki Abram Ryeznichenko Kiyiv Molod 707 stor peredruk Mikola Ostrovskij 1971 Yak gartuvalasya stal Pereklad z rosijskoyi Viktor Petrovskij Kiyiv Molod 373 stor peredruk Mikola Ostrovskij 1974 Yak gartuvalasya stal Pereklad z rosijskoyi Viktor Petrovskij Kiyiv Dnipro 312 stor peredruk Mikola Ostrovskij 1980 Yak gartuvalasya stal Pereklad z rosijskoyi Viktor Petrovskij Lviv Kamenyar 335 stor peredruk Mikola Ostrovskij 1982 Yak gartuvalasya stal Pereklad z rosijskoyi Viktor Petrovskij Kiyiv Molod 360 stor Mikola Ostrovskij 1937 Narodzheni bureyu Pereklad z rosijskoyi Oleksij Varavva Kiyiv Odesa Molodij bilshovik 277 stor peredruk Mikola Ostrovskij 1939 Narodzheni bureyu Pereklad z rosijskoyi Oleksij Varavva Kiyiv Molodij bilshovik 229 stor Zbirka tvoriv Mikola Ostrovskij 1958 Tvori Pereklad z rosijskoyi malyunki Abram Ryeznichenko Kiyiv Molod 940 stor Mikola Ostrovskij 1974 Tvori u 3 t Pitgotovka tekstiv ta primitok K Trofimova pereklad z rosijskoyi malyunki Abram Ryeznichenko Kiyiv Molod 940 stor T 1 Yak gartuvalas stal Pereklad z rosijskoyi Viktor Petrovskij malyunki Abram Ryeznichenko Kiyiv Molod 1974 366 stor T 2 Narodzheni bureyu Pereklad z rosijskoyi Kiyiv Molod 1974 stor T 3 Statti promovi besidi Pereklad z rosijskoyi Kiyiv Molod 1974 stor Rizne Mikola Ostrovskij 1954 Zbirnik materialiv Pereklad z rosijskoyi Kiyiv Radyanskij pismennik 1954 350 s Mikola Ostrovskij 1957 Yak gartuvalasya stal scenichna kompoziciya P Bondarenka Pereklad z rosijskoyi Kiyiv Derzhlitvidav Ukrayini 98 stor Mikola Ostrovskij 1959 Publicistika Mikoli Ostrovskogo Uporyadnik avtor peredmovi ta primitok Mikola Logvinenko Pereklad z rosijskoyi Kiyiv Derzhlitvidav Ukrayini 169 stor Mikola Ostrovskij 1962 Ditinstvo Pavki Korchanina Pereklad z rosijskoyi Kiyiv Ditvidav 55 stor Mikola Ostrovskij 1977 Estafeta muzhnosti statti promovi besidi listi Kiyiv Radyanskij pismennik 312 stor PrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 Ostrovskij Nikolaj Alekseevich Bolshaya sovetskaya enciklopediya v 30 t pod red A M Prohorov 3 e izd Moskva Sovetskaya enciklopediya 1969 d Track Q649d Track Q17378135 SNAC 2010 d Track Q29861311 LIBRIS 2007 d Track Q1798125 Spisok osib yaki pidpadayut pid zakon pro dekomunizaciyu Oficijnij vebsajt UINP old uinp gov ua Procitovano 1 zhovtnya 2020 Div Ukrayinska radyanska enciklopediya 2 e vid T 8 Olefini Poplin K 1982 S 90 Spogadi pro Mikolu Ostrovskogo K 1980 Ostrovskij Mikola Oleksijovich Enciklopediya istoriyi Ukrayini T 7 Micik Yu Chi voyuvav u Gromadyansku tvorec Pavki Korchagina Kur yer Krivbasu 1997 79 80 Ostrovskaya R Nikolaj Ostrovskij 3 e izd M Molodaya gvardiya 1978 Zhizn zamechatelnyh lyudej S 52 Andrij Kovalov Yak gartuvalasya derzhavnist K Vidavnictvo Marka Melnika 2020 s 26 S V Volkov Chernaya kniga imen kotorym ne mesto na karte Rossii Andrij Kovalov 2020 Yak gartuvalasya derzhavnist K Vidavnictvo Marka Melnika s 26 Radio svoboda 7 kvitnya 2018 Igor Rozdobudko Rosijski pismenniki ta ukrayinska nezalezhnist Kobza Ukrayinci Rosiyi nezalezhnij sajt diaspori 22 zhovtnya 2016 r Valentina Gordich 18 listopada 2021 U Rivnomu dekomunizuvali vulicyu Ostrovskogo suspilne media Ioan Lemkin Istoriya Lemkoviny v V ch Yunkers Nyu Jork Izdanie Lemko Soyuza v S Sh A i Kanadi 1969 384 stor S 258 259 dzerkalo vsiyeyi praci pdf chtyvo org direktor Oblasnogo literaturno memorialnogo muzeyu Mikoli Ostrovskogo mista Shepetivka Aktualni pitannya kulturologiyi Vip 9 Rivne Vidavec O Zen 2010 170 stor S 124 128 ISBN 978 966 2096 94 1 Karpatorusskij Kalendar Lemko Soyuza Na God 1938 Nyu Jork The Lemko Association 1938 S 115 Dzherela ta literaturaG P Gerasimova Ostrovskij Mikola Oleksijovich Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2010 T 7 Ml O S 680 ISBN 978 966 00 1061 1 link 1 U Rodovodi ye genealogichne derevo ciyeyi lyudini Ostrovskij Mikola Oleksijovich Yurij Micik Chi voyuvav u gromadyansku tvorec Pavki Korchagina Bogdan Dem yanchuk Yak gartuvavsya Ostrovskij Petro Kralyuk Staleva lyudina iz Shepetivki ros Oficijnij sajt muzeyu Mikoli Ostrovskogo v m Shepetivci Telerozpovid pro legendarnogo radyanskogo pismennika Mikolu Ostrovskogo ta jogo roman Yak gartuvalasya kricya v ramkah Tak bulo