Фредеріка Катерина Софія Доротея Вюртемберзька (нім. Friederike Katharina Sophie Dorothea von Württemberg), також знана як Катерина Вестфальська (нім. Katharina von Westphalen), 21 листопада 1783 — 29 листопада 1835) — єдина королева-консорт Вестфалії, уроджена принцеса з Вюртемберзького дому, донька короля Вюртембергу Фрідріха I та принцеси Брауншвейг-Вольфенбюттельської Августи Кароліни, друга дружина короля Вестфалії Жерома Бонапарта.
Катерина Вюртемберзька | |
---|---|
нім. Katharina von Württemberg | |
![]() Портрет Катерини пензля Франсуа Кінсона, близько 1710—1720 року | |
1-а королева-консорт Вестфалії | |
Початок правління: | 22 серпня 1807 |
Кінець правління: | 26 жовтня 1813 |
Попередник: | не було |
Наступник: | не було |
Дата народження: | 21 листопада 1783 |
Місце народження: | Санкт-Петербург |
Країна: | Російська імперія |
Дата смерті: | 29 листопада 1835 (52 роки) |
Місце смерті: | Лозанна, Швейцарія |
Поховання | Людвігсбург |
Чоловік: | Жером Бонапарт |
Діти: | Жером, Матильда, Наполеон Жозеф |
Династія: | Вюртемберзький дім, Бонапарти |
Батько: | Фрідріх I |
Мати: | Августа Кароліна Брауншвейг-Вольфенбюттельська |
Катерина Вюртемберзька у Вікісховищі |
Після 1817 року мешкала із чоловіком у вигнанні, переважно у Австрії, Італії та Швейцарії.
Біографія
Ранні роки
Народилась 21 листопада 1783 року у Санкт-Петербурзі, під час відвідин батьками її тітки Софії Доротеї, дружини цесаревича Павла. Була другою дитиною та старшою донькою в родині спадкоємного принца Вюртембергу Фрідріха та його першої дружини Августи Кароліни Брауншвейг-Вольфенбюттельської. Мала старшого брата Вільгельма та молодшого — Пауля. Менша сестра Софія померла немовлям.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl5TDBOaGRHaGhjbWx1WVY5dlpsOVhKVU16SlVKRGNuUjBaVzFpWlhKblh5MWZVWFZsWlc1ZmIyWmZWMlZ6ZEhCb1lXeHBZUzVxY0djdk1UZ3djSGd0UTJGMGFHRnlhVzVoWDI5bVgxY2xRek1sUWtOeWRIUmxiV0psY21kZkxWOVJkV1ZsYmw5dlpsOVhaWE4wY0doaGJHbGhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Шлюб батьків був нещасливим. 1786 року Августа звернулася до імператриці Катерини II з проханням надати їй притулок. Правителька його задовольнила, й узяла принцесу під свій захист. Фрідріха, який від 1783 року обіймав посаду генерал-губернатора Фінляндії, вона вислала з дітьми з території Росії. Матір надалі мешкала у замку Лоде в Естляндії і померла за загадкових обставин у вересні 1788 року, до офіційного розлучення.
Дітей виховувала бабуся Фредеріка у Монбельярі. Ім'я Августи при вюртемберзькому дворі було заборонено. Катерина згодом не згадувала про матір ані у своєму щоденнику, ані у листуванні з батьком, але завжди відгукувалася з теплом про бабусю. Принцеса провела з нею десять років і отримала чудову освіту. У 1795 році її дідусь Фрідріх II Ойген став герцогом Вюртембергу, і родина переїхала до Штутгарту.
Батько у травні 1797 року оженився вдруге з британською принцесою Шарлоттою, а у грудні того ж року — успадкував вюртемберзький трон. Катерина добре ладнала із мачухою, яка взялася опікуватися дітьми. 1800 року родина була змушена втекти до Відня від наступу французьких військ. Згодом Фрідріх підтримав Наполеона і отримав від нього змогу реорганізувати у 1805 році свої землі у королівство, захопивши нові території. Однією з умов було одруження Катерини із молодшим братом Бонапарта.
Перед цим два шлюбні проєкти принцеси були скасовані. Сама дівчина воліла стати настоятелькою жіночого монастиря. Батьківській волі підкорилася неохоче, оскільки зверхньо ставилася до простого походження нареченого. Втім, після їхньої особистої зустрічі, змінила своє ставлення, бо юнак їй дуже сподобався. Жером же повідомив брату Люсьєну, що принцеса «досить гарненька і, здається, в неї дуже добрий характер».
Письменник Моріц фон Кайзенберг так змальовував зовнішність Жерома: «Граційний, худорлявий юнак із темним волоссям і чорними очима. У його зовнішності є щось міцне, кістка вилиці виступає, а зухвалість юності проступає під декількома легкими зморшками, що вже утворилися біля очей. Підборіддя та сильна шия нагадують його брата, на якого він не схожий в іншому».
Шлюб був призначений на осінь 1806 року, однак відклався, бо вибухнула Четверта коаліційна війна, і Жером супроводжував брата-імператора у його кампанії до Пруссії.
Королева-консорт Вестфалії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelk1TDBvbFF6TWxRVGx5YjIxbFgzVnVaRjlMWVhSb1lYSnBibUZmZG05dVgxZGxjM1J3YUdGc1pXNHVhbkJuTHpJd01IQjRMVW9sUXpNbFFUbHliMjFsWDNWdVpGOUxZWFJvWVhKcGJtRmZkbTl1WDFkbGMzUndhR0ZzWlc0dWFuQm4uanBn.jpg)
У 24 роки принцеса стала дружиною 22-річного Жерома Бонапарта. Шлюб за довіреністю уклали 12 серпня 1807 року у Штутгарті. Особистий — 22 серпня у палаці Тюїльрі. Вінчання пройшло у Парижі 23 серпня. На церемонії були присутніми імператор Наполеон I та імператриця Жозефіна. Весілля стало гламурною світською подією столиці. З приводу укладення шлюбу була викарбувана пам'ятна медаль. Для Жерома це був другий шлюб, перший, з американкою Елізабет Паттерсон, від якої він мав сина, анулювали за велінням Наполеона. Попри політичні передумови союзу, пара зблизилася і мала щасливе подружнє життя. Хоча Жером заводив численних коханок і навіть мав тривалі романи, Катерина закривала на це очі. Вона була дуже прив'язана до чоловіка та ласкаво кликала його «Фіфі».
Для брата імператор 16 серпня створив королівство Вестфалія, залежне від Франції. Землі нової держави простиралися між Рейном та Ельбою, столицею було місто Кассель. Молодята вирушили до своїх володінь 23 листопада. Після напруженої подорожі поганими дорогами вони досягли Вайсенштайна 7 грудня, але за три дні покинули замок через холоднечу. Оселилися у Кассельському міському палаці, який Катерина назвала жахливою старою сторожовою вежею.
Молоде королівське подружжя прибуло до нової батьківщини з найкращими намірами, Вестфалія мала стати зразковою державою, населення спочатку було налаштоване доброзичливо. Але, хоча Жером запровадив у країні кодекс Наполеона, скасував кріпосне право, визнав євреїв рівноправними громадянами тощо, загалом він мало цікавився державними справами, натомість віддаючи перевагу публічному інсценуванню своєї королівської гідності, тривалим церемоніям та пишним святкуванням. Між іншим, він замовив величезні державні портрети себе та дружини. Людвіг ван Бетховен отримав запрошення стати придворним капельмайстром. Оскільки місцеві палаци перебували у розграбованому стані, пара одразу почала робити замовлення на якісні меблі та коштовне столове срібло у провідних паризьких виробників. Місцеві ремісники, які прагли отримати роботу, мали орієнтуватися на французькі моделі.
Дорогі звички Жерома здобули йому зневагу Наполеона. Вестфальський двір ніс витрати, зіставні з імператорським двором, і Бонапарт, зрештою, відмовився фінансово підтримувати брата. Державний борг Вестфалії у 1809 році перевищував 112 000 000 талерів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMwTDFOamFHeHZjM05mVjJsc2FHVnNiWE5vYjJWb1pWOVRZVzF0YkhWdVoxOUVkVzVqYTJWeUxtcHdaeTh5TlRCd2VDMVRZMmhzYjNOelgxZHBiR2hsYkcxemFHOWxhR1ZmVTJGdGJXeDFibWRmUkhWdVkydGxjaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Жером під час свого правління отримав прізвисько Веселий король (нім. König Lustig), в той час як Катерину називали Вестфальською індичкою. Жінка звикла до екстравагантного способу життя при дворі, замовляла гардероб у Парижі, а її зачіска відповідала останнім модам. Втім, королеву хвилювало зростаюче ожиріння, яке вона успадкувала від батька. Із надмірною вагою намагалася боротися за допомогою верхової їзди і танців. Також дуже переймалася, що не може завагітніти.
У 1808 році відвідала Бад-Лібенцелль у Вюртемберзі для лікування термальними водами. Звістка про її приїзд сприяла тому, що уряд королівства провів часткове оновлення курорту.
Віддавала перевагу замку Вільгельмсталь, який, на її честь, від 1807 року називався Катаріненталь. Його будівля була оточена ландшафтним садом. Вела усамітнене життя у своїх покоях, де займалася письмом, читанням і музикою. Вела щоденник у період від зими 1810/1811 до 1816 року, коли помер її батько. Отримана освіта зблизила її з другою дружиною Наполеона, Марією Луїзою, яка відчувала себе загубленою при французькому дворі.
24 листопада 1811 року у Кассельському палаці трапилася велика пожежа, третина будівлі була знищена. Подружжя чудом вціліло. Після цього переїхали до палацу Бельвю у Касселі. Тимчасовою резиденцією був також Палац на пагорбі Вільгельма, який в той час йменувався Палац на пагорбі Наполеона (нім. Napoléonshöhe). Інтер'єри замку були перероблені у стилі ампір.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJtTDBOaGRHaGhjbWx1WVY5dlpsOVhKVU16SlVKRGNuUjBaVzFpWlhKbkpUSkRYMUYxWldWdVgyOW1YMWRsYzNSd2FHRnNhV0V1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFVOaGRHaGhjbWx1WVY5dlpsOVhKVU16SlVKRGNuUjBaVzFpWlhKbkpUSkRYMUYxWldWdVgyOW1YMWRsYzNSd2FHRnNhV0V1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Загалом королева залишалася поза політикою, однак Жером обговорював з нею усі важливі рішення. Іноді вона супроводжувала його в інспекційних поїздках королівством. 1812 року, коли чоловік брав участь у російській кампанії, здійснювала регентство в країні, яке було добросовісним та передбачливим. На з'їзді князів у Дрездені особисто вела переговори з імператором щодо зменшення тягара на державу.
Після поразки в Росії зимою 1813 року, Жером звернувся до Наполеона з проханням дозволити Катерині вирушити до Парижа, побоюючись наступу союзних армій. З другої спроби Наполеон дав дозвіл. У березні королева назавжди залишила Вестфалію. Її чоловік ненадовго повернувся до армії, але після Лейпцизької битви, він 26 жовтня виїхав з Касселя та вирушив до Франції, забираючи дорогою всі коштовності з королівських замків. Ще за два дні до Касселю увійшли російські війська, і держава остаточно перестала існувати. В Комп'єні подружжя зустрілося після восьмимісячної розлуки. У січні королева радісно повідомила батька про свою вагітність.
Під час війни Катерина разом із дружиною маршала Бернадота переховувалися у Жюлі Кларі в її замку у Мортефонтені, а коли союзні війська взяли Париж — ховалися у місцевому будинку Дезіре Кларі.
У березні 1814 року подружжю довелося розлучитися, оскільки Жером супроводжував Марію Луїзу в Блуа, а Катерина виїхала до батьківських володінь. Коли жінка залишала Париж, по дорозі до Фонтенбло, її пограбувала озброєна банда, якою командував колишній шуан, маркіз де Мобрей. Королева втратила свої діаманти, гроші та цінні речі. Після цього Катерина звернулася до імператора Олександра I, тодішнього господаря Парижа, який доводився їй кузеном. Більшу частину краденого повернули.
Король Фрідріх I сподівався, що донька залишить Жерома, як це зробила Марія Луїза з Наполеоном, однак Катерина вирушила за ним. Відома її обурена відповідь на пропозицію розлучитися з Жеромом: «Вийшовши заміж за короля, не знаючи його, я покохала його, сьогодні я ношу його сина у своїй утробі, він ощасливив мене в ці сім років своєю люблячою та милою поведінкою, але навіть якби він був найгіршим із чоловіків для мене і зробив би мене нещасною, я не кинула би його в біді і не заслуговувала би ані твоєї, ані його поваги, якби повелася так».
Життя у вигнанні
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV6TDAxcFkyaGxiRjlIYUdsemJHRnBibDlUZEdGd2JHVmhkWGhmTFY5RmJtWmhiblJ6WDJSbFgwb2xRek1sUVRseUpVTXpKVUkwYldWZlFtOXVZWEJoY25SbExtcHdaeTh5TlRCd2VDMU5hV05vWld4ZlIyaHBjMnhoYVc1ZlUzUmhjR3hsWVhWNFh5MWZSVzVtWVc1MGMxOWtaVjlLSlVNekpVRTVjaVZETXlWQ05HMWxYMEp2Ym1Gd1lYSjBaUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Пара отримала дозвіл австрійського уряду оселитися у Штирії. 16 червня 1814 року вони прибули до Еггенбергу, де за кілька днів зустріли сестру Жерома, Елізу, яка рушила до Італії. Чоловік Катерини супроводив родичку до Удіне, де отримав від Меттерніха заборону рушити далі, і був змушений повернутися до Трієсту. 20 серпня до нього, після виснажливої подорожі, приєдналася Катерина.
У Трієсті пара зупинилася на віллі Касіс у підніжжя пагорба Сан-Віто. Там за чотири дні, у серпні 1814 року народився їхній первісток. Всього у пари було троє дітей:
- Жером (1814—1847) — 2-й принц Монфорт, полковник вюртемберзького війська, одруженим не був, дітей не мав;
- Матильда (1820—1904) — дружина князя Сан-Донато Анатолія Демидова, згодом — художника Клавдія Марселя Попелена, дітей не мала;
- Наполеон Жозеф (1822—1891) — був одружений з Клотільдою Савойською, мав трьох дітей.
Із початком Ста днів Катерина допомогла чоловікові виїхати до Франції. Сама вона була заарештована за наказом імператора Австрії Франца II та неохоче повернулася до родини у Вюртемберг. Там вона у березні 1815 року оселилася у замку Гоппінген. Батько перевіряв її кореспонденцію, пересуватися принцеса могла лише під охороною.
Після другого зречення Наполеона Бонапартам було заборонено проживати у Франції. Жером таємно залишив Париж 27 червня, і, після довгого скитання Швейцарією та Францією, у серпні 1815 приєднався до Катерини. Оскільки Гоппінгенський замок неможливо було належним чином вартувати, Фрідріх I призначив їм місцем проживання замок над Ельвангеном, з умовою не віддалятися від нього та не тримати на службі французів. З вересня 1815 Жером і Катарина мешкали там разом зі своїм однорічним сином у колишніх кімнатах князя-єпископа на другому поверсі головного корпусу. Для облаштування зі Штутгартської резиденції їм привезли безліч предметів меблів. Також у 1815—1816 роках замок зазнав невеликої перебудови, вікна та галереї були засклені.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpoTDFOMGFYSnVZbkpoYm1SZlMyRjBhR0Z5YVc1aFgwc2xRek1sUWpadWFXZHBibDkyYjI1ZlYyVnpkR1poYkdWdUxtcHdaeTh5TURCd2VDMVRkR2x5Ym1KeVlXNWtYMHRoZEdoaGNtbHVZVjlMSlVNekpVSTJibWxuYVc1ZmRtOXVYMWRsYzNSbVlXeGxiaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
У липні 1816 року король Фрідріх дарував Жерому титул принца де Монфор. У серпні 1817 року сім'я отримала дозвіл від короля навідати Кароліну Бонапарт, що мешкала в Австрії у замку Фросдорф, У тому ж році вони придбали замок в Шонау у Нижній Австрії, яким володіли до 1829 року, та замок Вальд, що належав їм досить недовго. У 1822—1826 роках володіли маєтком Святий Крістоф біля притоку річки Шварца у Глоггвіці.
У 1819 році сімейство повернулося до вілли Касіс у Трієсті, а наступного року — придбало її. Неокласична резиденція, яка належала родині до 1827 року, отримала назву Вілла Принца Бонапарта. Катерина схвально описувала домівку, відначаючи її перголи, великий сад та вид на затоку. В маєтку була створені каплиця, театр, поле для гольфу. Фасад будівлі змінили відповідно смаків Бонапарта, інтер'єри обставили розкішними меблями. Попри скорочення коштів, подружжя продовжувало вести розкішне життя. Мали невеликий двір. Вілла стала місцем зустрічі вищого суспільства не лише Трієста, а й Європи в першій половині ХІХ століття.
Фрейліна Катерини, фрау фон Буттлар, писала у своєму щоденнику про сім'ю Монфор у вигнанні: «Король та його сім'я дуже щасливо живуть разом; зазвичай він називає її Трінет, а вона його Сісі або Фіфі. Їм подобається дражнити один одного».
Канцлер Клемент фон Меттерніх виступав проти того, аби члени родини Бонапартів мешкали у головному порту Австрійської імперії. Те, що матір Жерома, Летиція Рамоліно, мешкала у Римі, де їй від 1818 року належало палаццо Бонапарт на п'яцца Венеція, а також факт допомоги папського уряду, сприяли тому, що сімейство Жерома, а також інші члени родини Наполеона, перебралися до Риму. 1823 року колишній король Вестфалії придбав у свого брата Люсьєна палаццо Нуньєс у Римі. Люсьєн під час свого володіння зібрав у будинку колекцію зі 130 картин, зробив капітальний ремонт, а також збудував невеликий театр. Сам він надалі мешкав у Каніно. Ще один брат, Луї, мешкав у Флоренції, куди переїхав з Риму у 1821. Королева Гортензія з сином та невісткою перебували на римській віллі Паоліна.
У 1827 році родина переїхала до палаццо Наннеріні у Фермо в очікуванні готовності нової вілли в Порто-Сан-Джорджо, будівництво якої тривало три роки під наглядом архітектора Іренео Алеандрі. Порто-Сан-Джорджо було обране для резиденції завдяки гостинності місцевої аристократії та волі Катерини, яка закохалася у природу та ландшафти цього району. У 1829—1831 роках мешкали там на своїй віллі Катерина, збудованій за зразком королівського палацу. Господарка писала в одному з листів: «Містечко чарівне, і всі селища, які я відвідала, лише посилюють це враження; крім того, сусіди роблять Порто Фермо ще приємнішим». Родина була змушена залишити цю домівку за наказом папської влади після революційних подій 1831 року.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkptTDFKdmMyRmZZMlZ1ZEdsbWIyeHBZVjlEWVhSb1pYSnBibVZmWkdWZlYzVnlkSFJsYldKbGNtZGZNakF4Tnkwd05TMHpNVjh4TnpVMFlpNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RVbTl6WVY5alpXNTBhV1p2YkdsaFgwTmhkR2hsY21sdVpWOWtaVjlYZFhKMGRHVnRZbVZ5WjE4eU1ERTNMVEExTFRNeFh6RTNOVFJpTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
В останні роки Катерина багато хворіла. Лікарі радили змінити клімат, і сімейство оселилося в невеликому замку Монрепо неподалік від Лозанни. Втім, стан жінки не покращився, і вона померла в оточенні родини 29 листопада 1835. Її останні слова були звернуті до чоловіка: «Я відчуваю, що наближається смерть, я не боюся її. Більше за все на світі я кохала тебе, Жером». Була похована у замковій кірсі Людвігсбургу. Її серце спочиває в Домі Інвалідів у Парижі.
Вшанування
- На честь королеви названа мохова троянда «Катерина Вюртемберзька», виведена у 1843 році.
Цікаві факти
- Суперінтендантом бібліотеки Жерома у Касселі служив Якоб Грімм.
Генеалогія
Карл Александр![]() | Марія Августа Турн-унд-Таксіс![]() | Фрідріх Вільгельм![]() | Софія Прусська![]() | Карл I![]() | Філіпіна Шарлотта Прусська![]() | Фредерік Уельський![]() | Августа Саксен-Готська![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Фрідріх II Ойген![]() | Фредеріка Бранденбург-Шведтська![]() | Карл Брауншвейзький![]() | Августа Великобританська | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Фрідріх I![]() | Августа Брауншвейг-Вольфенбюттельська![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Катерина | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Примітки
- Köttelwesch, Sabine. Kurzvortrag Königin Katharina von Westphalen. 2006-10-12. [1] [ 11 березня 2022 у Wayback Machine.] (нім.)
- Жером Бонапарт [2] [ 14 червня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Профіль на Thepeerage.com [3] [ 5 березня 2022 у Wayback Machine.] (англ.)
- Запрошення Бетховену від Жерома Бонапарта [4] (англ.)
- La Grande Armée by Georges Blond, translated by Marshall May, стор. 303.
- Balneologische Zeitung: Correspondenzbl. d. Deutschen Gesellschaft für Hydrologie, Том 3. Rathgeber, 1856. [5] [ 11 березня 2022 у Wayback Machine.] (нім.)
- Helmut Schiek. Bad Liebenzell in alten Ansichten. [6][недоступне посилання] (нім.)
- Замок Вільгельмсталь [7] [ 8 грудня 2020 у Wayback Machine.]
- Парк і палац Вільгельмсталь [8] [ 18 травня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Регіональна вікі. Жером Бонапарт [9] [ 27 листопада 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Історія Палацу на пагорбі Вільгельма [10] [ 7 травня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Крило Вайссенштайн [11] [ 15 квітня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Lindwall, Lilly: Desideria. Bernadotternas anmoder.[Desideria. The Ancestral Mother of the Bernadottes] Stockholm. Åhlén och Åkerlunds Förlag A.-B. 1919.
- Жером Бонапарт [12] [ 5 березня 2021 у Wayback Machine.] (італ.)
- Locanda Grande [13] [ 23 квітня 2021 у Wayback Machine.] (італ.)
- Замок над Ельвангеном [14] [ 25 лютого 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Замок над Ельвангеном [15] [ 8 грудня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Biographie nouvelle des contemporains: ou Dictionnaire historique et ..., Том 3 Librairie historique, 1821. [16] (фр.)
- Історія замку Фросдорф [17] [ 31 липня 2019 у Wayback Machine.] (нім.)
- Австрійські замки. Фросдорф [18] [ 14 березня 2022 у Wayback Machine.] (нім.)
- Офіційний сайт замка Шонау [19] [ 26 вересня 2020 у Wayback Machine.] (нім.)
- Замок Вальд [20] [ 28 грудня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Маєток Святий Крістоф [21] [ 8 червня 2019 у Wayback Machine.] (нім.)
- Вілла Неккер [22] [ 4 березня 2021 у Wayback Machine.] (італ.)
- Трієст. Вілла Неккер [23] [ 7 березня 2021 у Wayback Machine.] (італ.)
- Палаццо Нуньєс-Торлонія [24] [ 6 січня 2022 у Wayback Machine.] (італ.)
- Туризм у Римі. Палаццо Нуньєс-Торлонія [25] (італ.)
- Наполеонівський музей у Римі. Луї, Гортензія та Жером [26] [ 30 вересня 2020 у Wayback Machine.] (італ.)
- Наразі — палаццо Монсіньяні-Сассателлі.
- Музеї Фермо. Палаццо Монсіньяні-Сассателлі [27] [ 15 червня 2021 у Wayback Machine.] (італ.)
- “La Villa Bonaparte a Porto San Giorgio”, di Fabio Mariano [28] [ 28 жовтня 2020 у Wayback Machine.] (італ.)
- Також знана як вілла Бонапарта
- Вілла Бонапарт у Порто-Сан-Джорджіо за проєктом Алеандрі [29] [ 13 квітня 2021 у Wayback Machine.] (італ.)
- Замкова кірха Людвігсбургу [30] [ 23 квітня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- Дім Інвалідів у Парижі [31] [ 5 березня 2022 у Wayback Machine.] (англ.)
- Троянда «Катерина Вюртемберзька» [32] [ 17 липня 2018 у Wayback Machine.] (нім.)
- «Катерина Вюртемберзька» [33] (нім.)
Література
- Mémoires et correspondance du roi Jérôme et de la reine Catherine, 7 Bände, Paris 1861–1866
- Briefwechsel der Königin Katharina und des Königs Jérome von Westphalen sowie des Kaisers Napoleon I. mit dem König Friedrich von Württemberg, hrsg. von August von Schlossberger, 3 Bände, Stuttgart 1886–1887 (Bd. 1 [ 12 березня 2022 у Wayback Machine.], Bd. 2 [ 5 грудня 2015 у Wayback Machine.], Bd. 3 [ 12 березня 2022 у Wayback Machine.])
- Correspondance inédite de la reine Catherine de Westphalie née Princesse de Wurtemberg avec sa famille et celle du Roi Jérôme, les souverains étrangers et divers personnages, hrsg. von Albert Du Casse, Paris 1893
- La reine Cathérine de Westphalie. Son journal et sa correspondance, hrsg. von Albert Du Casse, in: Revue Historique, Jg. 12 (1887), Band 35, стор. 323–335; Jg. (1888), Band 37, стор. 79–99, Band 38, стор. 89–111 und 346–365; Jg. 14 (1889), Band 39, стор. 76–90; Jg. 17 (1892), Band 49, стор. 58–69 та 322–342
- Comtesse Anna Potocka. Voyage d’Italie (1826-1827). Lettres inédites de Caroline, Reine de Naples, de Catherine, reine de Westphalie etc., hrsg. von Casimir Stryienski, Paris 1899.
- Gertrude Kircheisen, Napoleon und die Seinen, Band 1, Die Mutter, Joseph und Julie, Lucien uns seine beiden Frauen, Louis und Hortense, Jérôme, Elisabeth Patterson und Katharina von Württemberg, München 1914
- Uta Keppler, Wahn und Würde. Das Leben der Katharina von Württemberg an der Seite Jérôme Bonapartes. Ein biographischer Roman, Tübingen 1979
- Uta Keppler, „Für mich gab's nur Jérôme.“ Katharina von Württemberg und Jérôme Bonaparte. Ein biographischer Roman, Irdning/Steiermark 1985
- Sabine Köttelwesch, Katharina von Westphalen (1783–1835), in: Helmut Burmeister und Veronika Jäger (Hrsg.), König Jérôme und der Reformstaat Westphalen, Hofgeismar 2006, стор. 73–94, ISSN 0440-7520.
- Sabine Köttelwesch, York-Egbert König: „Ich bin vollkommen glücklich, er gefällt mir unendlich.“ Katharina von Westphalen. Gemahlin des Jérôme Bonaparte und Königin in Kassel, Gudensberg-Gleichen 2008.
Посилання
- Вюртемберзький дім [ 27 листопада 2019 у Wayback Machine.] (англ.)
- Профіль на Geneanet.org (англ.)
- Профіль на Genealogics.org (англ.)
- Профіль на Thepeerage.com [ 5 березня 2022 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Катерини Вюртембезької [ 29 січня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Жерома Бонапарта [ 17 лютого 2020 у Wayback Machine.] (англ.)
- Гессенські біографії. Катерина Бонапарт [ 21 лютого 2022 у Wayback Machine.] (нім.)
- Документи, пов'язані з королевою Катериною [ 10 березня 2022 у Wayback Machine.] (нім.)
- Портрет короля Жерома та королеви Катерини пензля Себастьяна Вейгандта [ 6 березня 2021 у Wayback Machine.] (нім.)
- Стаття про Катерину Вюртемберзьку в енциклопедії «Треккані» [ 13 березня 2022 у Wayback Machine.] (італ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Katerina Vyurtemberzka Frederika Katerina Sofiya Doroteya Vyurtemberzka nim Friederike Katharina Sophie Dorothea von Wurttemberg takozh znana yak Katerina Vestfalska nim Katharina von Westphalen 21 listopada 1783 29 listopada 1835 yedina koroleva konsort Vestfaliyi urodzhena princesa z Vyurtemberzkogo domu donka korolya Vyurtembergu Fridriha I ta princesi Braunshvejg Volfenbyuttelskoyi Avgusti Karolini druga druzhina korolya Vestfaliyi Zheroma Bonaparta Katerina Vyurtemberzkanim Katharina von WurttembergKaterina VyurtemberzkaPortret Katerini penzlya Fransua Kinsona blizko 1710 1720 roku1 a koroleva konsort VestfaliyiPochatok pravlinnya 22 serpnya 1807Kinec pravlinnya 26 zhovtnya 1813Poperednik ne buloNastupnik ne buloData narodzhennya 21 listopada 1783 1783 11 21 Misce narodzhennya Sankt PeterburgKrayina Rosijska imperiyaData smerti 29 listopada 1835 1835 11 29 52 roki Misce smerti Lozanna ShvejcariyaPohovannyaLyudvigsburgCholovik Zherom BonapartDiti Zherom Matilda Napoleon ZhozefDinastiya Vyurtemberzkij dim BonapartiBatko Fridrih IMati Avgusta Karolina Braunshvejg VolfenbyuttelskaKaterina Vyurtemberzka u Vikishovishi Pislya 1817 roku meshkala iz cholovikom u vignanni perevazhno u Avstriyi Italiyi ta Shvejcariyi BiografiyaRanni roki Narodilas 21 listopada 1783 roku u Sankt Peterburzi pid chas vidvidin batkami yiyi titki Sofiyi Doroteyi druzhini cesarevicha Pavla Bula drugoyu ditinoyu ta starshoyu donkoyu v rodini spadkoyemnogo princa Vyurtembergu Fridriha ta jogo pershoyi druzhini Avgusti Karolini Braunshvejg Volfenbyuttelskoyi Mala starshogo brata Vilgelma ta molodshogo Paulya Mensha sestra Sofiya pomerla nemovlyam Portret penzlya nevidomogo majstra Shlyub batkiv buv neshaslivim 1786 roku Avgusta zvernulasya do imperatrici Katerini II z prohannyam nadati yij pritulok Pravitelka jogo zadovolnila j uzyala princesu pid svij zahist Fridriha yakij vid 1783 roku obijmav posadu general gubernatora Finlyandiyi vona vislala z ditmi z teritoriyi Rosiyi Matir nadali meshkala u zamku Lode v Estlyandiyi i pomerla za zagadkovih obstavin u veresni 1788 roku do oficijnogo rozluchennya Ditej vihovuvala babusya Frederika u Monbelyari Im ya Avgusti pri vyurtemberzkomu dvori bulo zaboroneno Katerina zgodom ne zgaduvala pro matir ani u svoyemu shodenniku ani u listuvanni z batkom ale zavzhdi vidgukuvalasya z teplom pro babusyu Princesa provela z neyu desyat rokiv i otrimala chudovu osvitu U 1795 roci yiyi didus Fridrih II Ojgen stav gercogom Vyurtembergu i rodina pereyihala do Shtutgartu Batko u travni 1797 roku ozhenivsya vdruge z britanskoyu princesoyu Sharlottoyu a u grudni togo zh roku uspadkuvav vyurtemberzkij tron Katerina dobre ladnala iz machuhoyu yaka vzyalasya opikuvatisya ditmi 1800 roku rodina bula zmushena vtekti do Vidnya vid nastupu francuzkih vijsk Zgodom Fridrih pidtrimav Napoleona i otrimav vid nogo zmogu reorganizuvati u 1805 roci svoyi zemli u korolivstvo zahopivshi novi teritoriyi Odniyeyu z umov bulo odruzhennya Katerini iz molodshim bratom Bonaparta Pered cim dva shlyubni proyekti princesi buli skasovani Sama divchina volila stati nastoyatelkoyu zhinochogo monastirya Batkivskij voli pidkorilasya neohoche oskilki zverhno stavilasya do prostogo pohodzhennya narechenogo Vtim pislya yihnoyi osobistoyi zustrichi zminila svoye stavlennya bo yunak yij duzhe spodobavsya Zherom zhe povidomiv bratu Lyusyenu sho princesa dosit garnenka i zdayetsya v neyi duzhe dobrij harakter Pismennik Moric fon Kajzenberg tak zmalovuvav zovnishnist Zheroma Gracijnij hudorlyavij yunak iz temnim volossyam i chornimi ochima U jogo zovnishnosti ye shos micne kistka vilici vistupaye a zuhvalist yunosti prostupaye pid dekilkoma legkimi zmorshkami sho vzhe utvorilisya bilya ochej Pidboriddya ta silna shiya nagaduyut jogo brata na yakogo vin ne shozhij v inshomu Shlyub buv priznachenij na osin 1806 roku odnak vidklavsya bo vibuhnula Chetverta koalicijna vijna i Zherom suprovodzhuvav brata imperatora u jogo kampaniyi do Prussiyi Koroleva konsort Vestfaliyi Podruzhzhya na portreti S Vejgandta 1810 U 24 roki princesa stala druzhinoyu 22 richnogo Zheroma Bonaparta Shlyub za dovirenistyu uklali 12 serpnya 1807 roku u Shtutgarti Osobistij 22 serpnya u palaci Tyuyilri Vinchannya projshlo u Parizhi 23 serpnya Na ceremoniyi buli prisutnimi imperator Napoleon I ta imperatricya Zhozefina Vesillya stalo glamurnoyu svitskoyu podiyeyu stolici Z privodu ukladennya shlyubu bula vikarbuvana pam yatna medal Dlya Zheroma ce buv drugij shlyub pershij z amerikankoyu Elizabet Patterson vid yakoyi vin mav sina anulyuvali za velinnyam Napoleona Popri politichni peredumovi soyuzu para zblizilasya i mala shaslive podruzhnye zhittya Hocha Zherom zavodiv chislennih kohanok i navit mav trivali romani Katerina zakrivala na ce ochi Vona bula duzhe priv yazana do cholovika ta laskavo klikala jogo Fifi Dlya brata imperator 16 serpnya stvoriv korolivstvo Vestfaliya zalezhne vid Franciyi Zemli novoyi derzhavi prostiralisya mizh Rejnom ta Elboyu stoliceyu bulo misto Kassel Molodyata virushili do svoyih volodin 23 listopada Pislya napruzhenoyi podorozhi poganimi dorogami voni dosyagli Vajsenshtajna 7 grudnya ale za tri dni pokinuli zamok cherez holodnechu Oselilisya u Kasselskomu miskomu palaci yakij Katerina nazvala zhahlivoyu staroyu storozhovoyu vezheyu Molode korolivske podruzhzhya pribulo do novoyi batkivshini z najkrashimi namirami Vestfaliya mala stati zrazkovoyu derzhavoyu naselennya spochatku bulo nalashtovane dobrozichlivo Ale hocha Zherom zaprovadiv u krayini kodeks Napoleona skasuvav kriposne pravo viznav yevreyiv rivnopravnimi gromadyanami tosho zagalom vin malo cikavivsya derzhavnimi spravami natomist viddayuchi perevagu publichnomu inscenuvannyu svoyeyi korolivskoyi gidnosti trivalim ceremoniyam ta pishnim svyatkuvannyam Mizh inshim vin zamoviv velichezni derzhavni portreti sebe ta druzhini Lyudvig van Bethoven otrimav zaproshennya stati pridvornim kapelmajstrom Oskilki miscevi palaci perebuvali u rozgrabovanomu stani para odrazu pochala robiti zamovlennya na yakisni mebli ta koshtovne stolove sriblo u providnih parizkih virobnikiv Miscevi remisniki yaki pragli otrimati robotu mali oriyentuvatisya na francuzki modeli Dorogi zvichki Zheroma zdobuli jomu znevagu Napoleona Vestfalskij dvir nis vitrati zistavni z imperatorskim dvorom i Bonapart zreshtoyu vidmovivsya finansovo pidtrimuvati brata Derzhavnij borg Vestfaliyi u 1809 roci perevishuvav 112 000 000 taleriv Palac na pagorbi Napoleona Zherom pid chas svogo pravlinnya otrimav prizvisko Veselij korol nim Konig Lustig v toj chas yak Katerinu nazivali Vestfalskoyu indichkoyu Zhinka zvikla do ekstravagantnogo sposobu zhittya pri dvori zamovlyala garderob u Parizhi a yiyi zachiska vidpovidala ostannim modam Vtim korolevu hvilyuvalo zrostayuche ozhirinnya yake vona uspadkuvala vid batka Iz nadmirnoyu vagoyu namagalasya borotisya za dopomogoyu verhovoyi yizdi i tanciv Takozh duzhe perejmalasya sho ne mozhe zavagitniti U 1808 roci vidvidala Bad Libencell u Vyurtemberzi dlya likuvannya termalnimi vodami Zvistka pro yiyi priyizd spriyala tomu sho uryad korolivstva proviv chastkove onovlennya kurortu Viddavala perevagu zamku Vilgelmstal yakij na yiyi chest vid 1807 roku nazivavsya Katarinental Jogo budivlya bula otochena landshaftnim sadom Vela usamitnene zhittya u svoyih pokoyah de zajmalasya pismom chitannyam i muzikoyu Vela shodennik u period vid zimi 1810 1811 do 1816 roku koli pomer yiyi batko Otrimana osvita zblizila yiyi z drugoyu druzhinoyu Napoleona Mariyeyu Luyizoyu yaka vidchuvala sebe zagublenoyu pri francuzkomu dvori 24 listopada 1811 roku u Kasselskomu palaci trapilasya velika pozhezha tretina budivli bula znishena Podruzhzhya chudom vcililo Pislya cogo pereyihali do palacu Belvyu u Kasseli Timchasovoyu rezidenciyeyu buv takozh Palac na pagorbi Vilgelma yakij v toj chas jmenuvavsya Palac na pagorbi Napoleona nim Napoleonshohe Inter yeri zamku buli pererobleni u stili ampir Portret penzlya Antuana Zhana Gro 1808 Zagalom koroleva zalishalasya poza politikoyu odnak Zherom obgovoryuvav z neyu usi vazhlivi rishennya Inodi vona suprovodzhuvala jogo v inspekcijnih poyizdkah korolivstvom 1812 roku koli cholovik brav uchast u rosijskij kampaniyi zdijsnyuvala regentstvo v krayini yake bulo dobrosovisnim ta peredbachlivim Na z yizdi knyaziv u Drezdeni osobisto vela peregovori z imperatorom shodo zmenshennya tyagara na derzhavu Pislya porazki v Rosiyi zimoyu 1813 roku Zherom zvernuvsya do Napoleona z prohannyam dozvoliti Katerini virushiti do Parizha poboyuyuchis nastupu soyuznih armij Z drugoyi sprobi Napoleon dav dozvil U berezni koroleva nazavzhdi zalishila Vestfaliyu Yiyi cholovik nenadovgo povernuvsya do armiyi ale pislya Lejpcizkoyi bitvi vin 26 zhovtnya viyihav z Kasselya ta virushiv do Franciyi zabirayuchi dorogoyu vsi koshtovnosti z korolivskih zamkiv She za dva dni do Kasselyu uvijshli rosijski vijska i derzhava ostatochno perestala isnuvati V Komp yeni podruzhzhya zustrilosya pislya vosmimisyachnoyi rozluki U sichni koroleva radisno povidomila batka pro svoyu vagitnist Pid chas vijni Katerina razom iz druzhinoyu marshala Bernadota perehovuvalisya u Zhyuli Klari v yiyi zamku u Mortefonteni a koli soyuzni vijska vzyali Parizh hovalisya u miscevomu budinku Dezire Klari U berezni 1814 roku podruzhzhyu dovelosya rozluchitisya oskilki Zherom suprovodzhuvav Mariyu Luyizu v Blua a Katerina viyihala do batkivskih volodin Koli zhinka zalishala Parizh po dorozi do Fontenblo yiyi pograbuvala ozbroyena banda yakoyu komanduvav kolishnij shuan markiz de Mobrej Koroleva vtratila svoyi diamanti groshi ta cinni rechi Pislya cogo Katerina zvernulasya do imperatora Oleksandra I todishnogo gospodarya Parizha yakij dovodivsya yij kuzenom Bilshu chastinu kradenogo povernuli Korol Fridrih I spodivavsya sho donka zalishit Zheroma yak ce zrobila Mariya Luyiza z Napoleonom odnak Katerina virushila za nim Vidoma yiyi oburena vidpovid na propoziciyu rozluchitisya z Zheromom Vijshovshi zamizh za korolya ne znayuchi jogo ya pokohala jogo sogodni ya noshu jogo sina u svoyij utrobi vin oshasliviv mene v ci sim rokiv svoyeyu lyublyachoyu ta miloyu povedinkoyu ale navit yakbi vin buv najgirshim iz cholovikiv dlya mene i zrobiv bi mene neshasnoyu ya ne kinula bi jogo v bidi i ne zaslugovuvala bi ani tvoyeyi ani jogo povagi yakbi povelasya tak Zhittya u vignanni Diti podruzhzhya portret M Zh Staplo 1825 muzej Fesha Para otrimala dozvil avstrijskogo uryadu oselitisya u Shtiriyi 16 chervnya 1814 roku voni pribuli do Eggenbergu de za kilka dniv zustrili sestru Zheroma Elizu yaka rushila do Italiyi Cholovik Katerini suprovodiv rodichku do Udine de otrimav vid Metterniha zaboronu rushiti dali i buv zmushenij povernutisya do Triyestu 20 serpnya do nogo pislya visnazhlivoyi podorozhi priyednalasya Katerina U Triyesti para zupinilasya na villi Kasis u pidnizhzhya pagorba San Vito Tam za chotiri dni u serpni 1814 roku narodivsya yihnij pervistok Vsogo u pari bulo troye ditej Zherom 1814 1847 2 j princ Monfort polkovnik vyurtemberzkogo vijska odruzhenim ne buv ditej ne mav Matilda 1820 1904 druzhina knyazya San Donato Anatoliya Demidova zgodom hudozhnika Klavdiya Marselya Popelena ditej ne mala Napoleon Zhozef 1822 1891 buv odruzhenij z Klotildoyu Savojskoyu mav troh ditej Iz pochatkom Sta dniv Katerina dopomogla cholovikovi viyihati do Franciyi Sama vona bula zaareshtovana za nakazom imperatora Avstriyi Franca II ta neohoche povernulasya do rodini u Vyurtemberg Tam vona u berezni 1815 roku oselilasya u zamku Goppingen Batko pereviryav yiyi korespondenciyu peresuvatisya princesa mogla lishe pid ohoronoyu Pislya drugogo zrechennya Napoleona Bonapartam bulo zaboroneno prozhivati u Franciyi Zherom tayemno zalishiv Parizh 27 chervnya i pislya dovgogo skitannya Shvejcariyeyu ta Franciyeyu u serpni 1815 priyednavsya do Katerini Oskilki Goppingenskij zamok nemozhlivo bulo nalezhnim chinom vartuvati Fridrih I priznachiv yim miscem prozhivannya zamok nad Elvangenom z umovoyu ne viddalyatisya vid nogo ta ne trimati na sluzhbi francuziv Z veresnya 1815 Zherom i Katarina meshkali tam razom zi svoyim odnorichnim sinom u kolishnih kimnatah knyazya yepiskopa na drugomu poversi golovnogo korpusu Dlya oblashtuvannya zi Shtutgartskoyi rezidenciyi yim privezli bezlich predmetiv mebliv Takozh u 1815 1816 rokah zamok zaznav nevelikoyi perebudovi vikna ta galereyi buli zaskleni Portret penzlya F S Shtirnbranda U lipni 1816 roku korol Fridrih daruvav Zheromu titul princa de Monfor U serpni 1817 roku sim ya otrimala dozvil vid korolya navidati Karolinu Bonapart sho meshkala v Avstriyi u zamku Frosdorf U tomu zh roci voni pridbali zamok v Shonau u Nizhnij Avstriyi yakim volodili do 1829 roku ta zamok Vald sho nalezhav yim dosit nedovgo U 1822 1826 rokah volodili mayetkom Svyatij Kristof bilya pritoku richki Shvarca u Gloggvici U 1819 roci simejstvo povernulosya do villi Kasis u Triyesti a nastupnogo roku pridbalo yiyi Neoklasichna rezidenciya yaka nalezhala rodini do 1827 roku otrimala nazvu Villa Princa Bonaparta Katerina shvalno opisuvala domivku vidnachayuchi yiyi pergoli velikij sad ta vid na zatoku V mayetku bula stvoreni kaplicya teatr pole dlya golfu Fasad budivli zminili vidpovidno smakiv Bonaparta inter yeri obstavili rozkishnimi meblyami Popri skorochennya koshtiv podruzhzhya prodovzhuvalo vesti rozkishne zhittya Mali nevelikij dvir Villa stala miscem zustrichi vishogo suspilstva ne lishe Triyesta a j Yevropi v pershij polovini HIH stolittya Frejlina Katerini frau fon Buttlar pisala u svoyemu shodenniku pro sim yu Monfor u vignanni Korol ta jogo sim ya duzhe shaslivo zhivut razom zazvichaj vin nazivaye yiyi Trinet a vona jogo Sisi abo Fifi Yim podobayetsya drazhniti odin odnogo Kancler Klement fon Metternih vistupav proti togo abi chleni rodini Bonapartiv meshkali u golovnomu portu Avstrijskoyi imperiyi Te sho matir Zheroma Leticiya Ramolino meshkala u Rimi de yij vid 1818 roku nalezhalo palacco Bonapart na p yacca Veneciya a takozh fakt dopomogi papskogo uryadu spriyali tomu sho simejstvo Zheroma a takozh inshi chleni rodini Napoleona perebralisya do Rimu 1823 roku kolishnij korol Vestfaliyi pridbav u svogo brata Lyusyena palacco Nunyes u Rimi Lyusyen pid chas svogo volodinnya zibrav u budinku kolekciyu zi 130 kartin zrobiv kapitalnij remont a takozh zbuduvav nevelikij teatr Sam vin nadali meshkav u Kanino She odin brat Luyi meshkav u Florenciyi kudi pereyihav z Rimu u 1821 Koroleva Gortenziya z sinom ta nevistkoyu perebuvali na rimskij villi Paolina U 1827 roci rodina pereyihala do palacco Nannerini u Fermo v ochikuvanni gotovnosti novoyi villi v Porto San Dzhordzho budivnictvo yakoyi trivalo tri roki pid naglyadom arhitektora Ireneo Aleandri Porto San Dzhordzho bulo obrane dlya rezidenciyi zavdyaki gostinnosti miscevoyi aristokratiyi ta voli Katerini yaka zakohalasya u prirodu ta landshafti cogo rajonu U 1829 1831 rokah meshkali tam na svoyij villi Katerina zbudovanij za zrazkom korolivskogo palacu Gospodarka pisala v odnomu z listiv Mistechko charivne i vsi selisha yaki ya vidvidala lishe posilyuyut ce vrazhennya krim togo susidi roblyat Porto Fermo she priyemnishim Rodina bula zmushena zalishiti cyu domivku za nakazom papskoyi vladi pislya revolyucijnih podij 1831 roku Troyanda Katerina Vyurtemberzka V ostanni roki Katerina bagato hvorila Likari radili zminiti klimat i simejstvo oselilosya v nevelikomu zamku Monrepo nepodalik vid Lozanni Vtim stan zhinki ne pokrashivsya i vona pomerla v otochenni rodini 29 listopada 1835 Yiyi ostanni slova buli zvernuti do cholovika Ya vidchuvayu sho nablizhayetsya smert ya ne boyusya yiyi Bilshe za vse na sviti ya kohala tebe Zherom Bula pohovana u zamkovij kirsi Lyudvigsburgu Yiyi serce spochivaye v Domi Invalidiv u Parizhi VshanuvannyaNa chest korolevi nazvana mohova troyanda Katerina Vyurtemberzka vivedena u 1843 roci Cikavi faktiSuperintendantom biblioteki Zheroma u Kasseli sluzhiv Yakob Grimm GenealogiyaKarl Aleksandr Mariya Avgusta Turn und Taksis Fridrih Vilgelm Sofiya Prusska Karl I Filipina Sharlotta Prusska Frederik Uelskij Avgusta Saksen Gotska Fridrih II Ojgen Frederika Brandenburg Shvedtska Karl Braunshvejzkij Avgusta Velikobritanska Fridrih I Avgusta Braunshvejg Volfenbyuttelska Katerina PrimitkiKottelwesch Sabine Kurzvortrag Konigin Katharina von Westphalen 2006 10 12 1 11 bereznya 2022 u Wayback Machine nim Zherom Bonapart 2 14 chervnya 2021 u Wayback Machine nim Profil na Thepeerage com 3 5 bereznya 2022 u Wayback Machine angl Zaproshennya Bethovenu vid Zheroma Bonaparta 4 angl La Grande Armee by Georges Blond translated by Marshall May stor 303 Balneologische Zeitung Correspondenzbl d Deutschen Gesellschaft fur Hydrologie Tom 3 Rathgeber 1856 5 11 bereznya 2022 u Wayback Machine nim Helmut Schiek Bad Liebenzell in alten Ansichten 6 nedostupne posilannya nim Zamok Vilgelmstal 7 8 grudnya 2020 u Wayback Machine Park i palac Vilgelmstal 8 18 travnya 2021 u Wayback Machine nim Regionalna viki Zherom Bonapart 9 27 listopada 2021 u Wayback Machine nim Istoriya Palacu na pagorbi Vilgelma 10 7 travnya 2021 u Wayback Machine nim Krilo Vajssenshtajn 11 15 kvitnya 2021 u Wayback Machine nim Lindwall Lilly Desideria Bernadotternas anmoder Desideria The Ancestral Mother of the Bernadottes Stockholm Ahlen och Akerlunds Forlag A B 1919 Zherom Bonapart 12 5 bereznya 2021 u Wayback Machine ital Locanda Grande 13 23 kvitnya 2021 u Wayback Machine ital Zamok nad Elvangenom 14 25 lyutogo 2021 u Wayback Machine nim Zamok nad Elvangenom 15 8 grudnya 2021 u Wayback Machine nim Biographie nouvelle des contemporains ou Dictionnaire historique et Tom 3 Librairie historique 1821 16 fr Istoriya zamku Frosdorf 17 31 lipnya 2019 u Wayback Machine nim Avstrijski zamki Frosdorf 18 14 bereznya 2022 u Wayback Machine nim Oficijnij sajt zamka Shonau 19 26 veresnya 2020 u Wayback Machine nim Zamok Vald 20 28 grudnya 2021 u Wayback Machine nim Mayetok Svyatij Kristof 21 8 chervnya 2019 u Wayback Machine nim Villa Nekker 22 4 bereznya 2021 u Wayback Machine ital Triyest Villa Nekker 23 7 bereznya 2021 u Wayback Machine ital Palacco Nunyes Torloniya 24 6 sichnya 2022 u Wayback Machine ital Turizm u Rimi Palacco Nunyes Torloniya 25 ital Napoleonivskij muzej u Rimi Luyi Gortenziya ta Zherom 26 30 veresnya 2020 u Wayback Machine ital Narazi palacco Monsinyani Sassatelli Muzeyi Fermo Palacco Monsinyani Sassatelli 27 15 chervnya 2021 u Wayback Machine ital La Villa Bonaparte a Porto San Giorgio di Fabio Mariano 28 28 zhovtnya 2020 u Wayback Machine ital Takozh znana yak villa Bonaparta Villa Bonapart u Porto San Dzhordzhio za proyektom Aleandri 29 13 kvitnya 2021 u Wayback Machine ital Zamkova kirha Lyudvigsburgu 30 23 kvitnya 2021 u Wayback Machine angl Dim Invalidiv u Parizhi 31 5 bereznya 2022 u Wayback Machine angl Troyanda Katerina Vyurtemberzka 32 17 lipnya 2018 u Wayback Machine nim Katerina Vyurtemberzka 33 nim LiteraturaMemoires et correspondance du roi Jerome et de la reine Catherine 7 Bande Paris 1861 1866 Briefwechsel der Konigin Katharina und des Konigs Jerome von Westphalen sowie des Kaisers Napoleon I mit dem Konig Friedrich von Wurttemberg hrsg von August von Schlossberger 3 Bande Stuttgart 1886 1887 Bd 1 12 bereznya 2022 u Wayback Machine Bd 2 5 grudnya 2015 u Wayback Machine Bd 3 12 bereznya 2022 u Wayback Machine Correspondance inedite de la reine Catherine de Westphalie nee Princesse de Wurtemberg avec sa famille et celle du Roi Jerome les souverains etrangers et divers personnages hrsg von Albert Du Casse Paris 1893 La reine Catherine de Westphalie Son journal et sa correspondance hrsg von Albert Du Casse in Revue Historique Jg 12 1887 Band 35 stor 323 335 Jg 1888 Band 37 stor 79 99 Band 38 stor 89 111 und 346 365 Jg 14 1889 Band 39 stor 76 90 Jg 17 1892 Band 49 stor 58 69 ta 322 342 Comtesse Anna Potocka Voyage d Italie 1826 1827 Lettres inedites de Caroline Reine de Naples de Catherine reine de Westphalie etc hrsg von Casimir Stryienski Paris 1899 Gertrude Kircheisen Napoleon und die Seinen Band 1 Die Mutter Joseph und Julie Lucien uns seine beiden Frauen Louis und Hortense Jerome Elisabeth Patterson und Katharina von Wurttemberg Munchen 1914 Uta Keppler Wahn und Wurde Das Leben der Katharina von Wurttemberg an der Seite Jerome Bonapartes Ein biographischer Roman Tubingen 1979 Uta Keppler Fur mich gab s nur Jerome Katharina von Wurttemberg und Jerome Bonaparte Ein biographischer Roman Irdning Steiermark 1985 Sabine Kottelwesch Katharina von Westphalen 1783 1835 in Helmut Burmeister und Veronika Jager Hrsg Konig Jerome und der Reformstaat Westphalen Hofgeismar 2006 stor 73 94 ISSN 0440 7520 Sabine Kottelwesch York Egbert Konig Ich bin vollkommen glucklich er gefallt mir unendlich Katharina von Westphalen Gemahlin des Jerome Bonaparte und Konigin in Kassel Gudensberg Gleichen 2008 PosilannyaVyurtemberzkij dim 27 listopada 2019 u Wayback Machine angl Profil na Geneanet org angl Profil na Genealogics org angl Profil na Thepeerage com 5 bereznya 2022 u Wayback Machine angl Genealogiya Katerini Vyurtembezkoyi 29 sichnya 2015 u Wayback Machine angl Genealogiya Zheroma Bonaparta 17 lyutogo 2020 u Wayback Machine angl Gessenski biografiyi Katerina Bonapart 21 lyutogo 2022 u Wayback Machine nim Dokumenti pov yazani z korolevoyu Katerinoyu 10 bereznya 2022 u Wayback Machine nim Portret korolya Zheroma ta korolevi Katerini penzlya Sebastyana Vejgandta 6 bereznya 2021 u Wayback Machine nim Stattya pro Katerinu Vyurtemberzku v enciklopediyi Trekkani 13 bereznya 2022 u Wayback Machine ital