Ця стаття може містити помилки з російської мови. |
Діадо́хи (грец. διάδοχος — наступник) — полководці Александра Македонського, які після його смерті розділили його імперію в ході серії війн, що тривали з 323 по 301 рік до н. е. Боротьба між діадохами завершилася битвою при Іпсі і призвела до утворення держави Селевкідів (Сирії), елліністичного Єгипту, Віфінії, Пергаму і Македонії, що становили елліністичний світ.
Нащадків полководців Александра, які керували державами, що з'явилися після смерті батьків, називають епігонами на честь дітей героїв із давньогрецької міфології (хоча деякі з них можуть іноді називатися і діадохами). Терміни діадох та епігон, а також термін еллінізм були введені німецьким істориком Йоганном Дройзеном у монументальній праці «Історія еллінізму».
Найвідоміші з діадохів Антигон I Одноокий та його син Деметрій I Поліоркет, Антипатр зі своїм сином Кассандром, Птолемей, Селевк I Ніканор, Лісімах та Евмен.
Датування
Умовно епоха Діадохов веде свій відлік від смерті Александра Великого в червні 323 до н. е. до загибелі останнього із друзів Александра — Селевка у вересні 281 року до н. е.
На думку відомого німецького історика Йоганна Дройзена, який ввів термін «Еллінізм» в сучасну історіографію і написав «Історія еллінізму», кінцем епохи Діадохов стали розгром галів у битві при Лісімахії, що поклав кінець нашестю галів, Антигоном Гонатом та його наступне після битви царювання на престолі Македонії наприкінці 277 року до н. е.
Останніми з діячів епохи Діадохов померли: Пірр (272 до н. е.), Мітрідат I Ктист (266 рік до н. е.) і Філетер (263 рік до н. е.).
Елліністичні монархії
Епоха Діадохов характеризується переходом від полісної політичної організації греків до спадкових монархій у завойованих країнах, усуненням центрів культурної та економічної активності з Греції до Малої Азії та Єгипту.
Найважливішими з цих країн, які зазвичай називають елліністичними, були:
- Елліністичний Єгипет під пануванням Птолемеїв;
- Сирія, де панувала династія Селевкідів;
- Македонія під владою нащадків Антигона I Одноокого;
- Пергамське царство під владою Атталідів.
Усі ці держави згодом були завойовані Римом.
Розділ Імперії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl3TDBScFlXUnZZMmhsYmpFdWNHNW5Memt3TUhCNExVUnBZV1J2WTJobGJqRXVjRzVuLnBuZw==.png)
Основні діячі епохи Діадохів
Головні
- Пердікка (бл. 365 — 321 до н. е.) — регент імперії після смерті Александра в 323 році до н. е. Вбито на початку липня 321 року до н. е. під час відкритого бунту війська деякими з гетайрів з хіліархом Селевком та ватажком аргіраспідів Антигеном на чолі.
- Кратер (370 — 321 рік до н. е.) — Після смерті Александра простат держави (захисник інтересів корони і царської влади держави Александра) і спільно з Антипатром співправитель у Македонії. Загинув у липні 321 року до н. е. у другій битві проти Евмена у Каппадокії.
- Антипатр (397 — 319 рік до н. е.) — Під час походу Александра в Азію намісник, а після його смерті в 323 році до н. е. разом із Кратером співправитель у Македонії. Під час «розділу у Трипарадисі» восени 321 року до н. е. проголошений македонським військом регентом імперії. Помер у Македонії своєю смертю на початку 319 року до н. е.
- Евмен (бл. 362 — 316 рік до н. е.) — Після смерті Александра отримав в управління 2 ще не завойовані сатрапії — Пафлагонію і Каппадокію. Весною 321 року до н. е. Пердиккою або, за іншими відомостями, наприкінці 319 до н. е. Олімпіадою та Поліперхоном призначено стратегом в Азії з необмеженими повноваженнями по той бік Тавра. Після виграної на початку 316 року до н. е., внаслідок зради Певкеста, заарештований і виданий аргіраспідами Антігону, а через 3 дні задушений тюремниками у в'язниці.
- Поліперхон (394 — бл. 303 до н. е.) — після смерті Александра служив з Кратером, а після його загибелі з Антипатром, будучи фактично при них заступником. 319 року до н. е. Антипатр, який був уже при смерті, призначив Поліперхона регентом і верховним головнокомандувачем, людині шановній Македонії за вік і заслуги. 316 року до н. е. Кассандр, захопивши Македонію, став фактично регентом (формально призначений царицею Еврідікою від імені свого чоловіка Філіпа) та усунув від влади Поліперхона. Після цієї події Поліперхон керував кількома містами на Пелопоннесі, включаючи Коринф і Сікіон, і вів непримітне життя аж до 303 до н. е.
- Антигон (382 — 301 рік до н. е.) — Під час походу Александра намісник завойованої Великої Фригії. Та сама сатрапія була йому надана порадою полководців Александра і після смерті царя. Після загибелі Пердіккі на початку липня 321 до н. е. Антигон отримав необмежену військову владу в Азії для продовження війни з прихильником Пердіккі Евменом. Після полону та страти Евмена у 316 році до н. е. Антигон усунув намісника Мідії Піфона, змістив сатрапа Персиди Певкеста і заволодів Вавилонією, правитель якої Селевк утік до Птолемея. Антигон у результаті став господарем майже всієї держави Александра, крім Македонії та Єгипту, правив як необмежений володар. Після перемоги флоту Антигона у Саламіну на острові Кіпр над Птолемеєм та його братом Менелаєм у 306 році до н. е. він проголосив себе царем (до складу його господарства входили майже вся Мала Азія, Велика Сирія, Кіпр та Аттика, захоплена Деметрієм). Загинув улітку 301 року до н. е. у битві при Іпсі у Фригії.
- Кассандр (бл. 355 — 297 рік до н. е.) — Старший син Антипатра, вперше згадується в суді Александра Македонського у Вавилоні навесні 323 року до н. е. Відразу після смерті Александра призначено Пердиккою ватажком царських гіпаспистів. Під час «розділу у Трипарадисі» восени 321 року до н. е. призначений Антипатром замість Селевка, якому було призначено під управління Вавилонська сатрапія, хіліархом. На початку 319 до н. е. Антипатр призначив Поліперхона регентом і верховним головнокомандувачем, а свого сина залишив хіліархом, що викликало невдоволення Кассандра і змусило його шукати підтримки поза Македонією: він уклав союз із Птолемеєм та Антигоном та оголосив війну регенту. 316 року до н. е. Кассандр у результаті захопив Македонію і, відсторонивши від влади Поліперхона, став фактично регентом (формально призначений царицею Еврідікою від імені свого чоловіка Філіпа). 305 року до н. е., за Антигоном і Птолемеєм, Кассандр наказав іменувати себе царем Македонії, хоча сам уникав підписуватися цим титулом. Помер від водянки на початку 297 року до н. е.
- Деметрій I Поліоркет (бл. 337 — 283 до н. е.) — Син Антигона Одноокого. Під керівництвом батька брав участь у багатьох військових кампаніях з метою розширення, а потім відродження розчленованої імперії його батька. Після перемоги флоту Антигона у Саламіну на острові Кіпр над Птолемеєм та його братом Менелаєм у 306 році до н. е. проголошений разом із батьком царем (до складу їхнього господарства входили майже вся Мала Азія, Велика Сирія, Кіпр та Аттика). Після загибелі батька в битві при Іпсі в 301 році до н. е. Деметрій з 9 тис. армією відступив до Ефесу, а звідти відплив до Греції. Однак Афіни відмовилися прийняти розбитого полководця. Залишивши Пірра в Греції, Деметрій почав розоряти балканські володіння Лісімаха. У 300—299 році до н. е., після зближення з Селевком, захоплює Кілікію, Фінікію та Келесирію. 298 року до н. е. розпочав «Чотирирічну» війну з Афінами. У 294 р. він відвоївав Афіни, вбив Кассандрова сина Александра і протягом семи років царював у Македонії. Кінець його влади поклали спільні зусилля Лісімаха та Пірра. Деметрій зважився виступити проти Пірра, проте його армія відмовилася боротися і він був змушений тікати в 288 до н. е.. Після невдалої облоги Афін Деметрій зі своїми прихильниками перебирається в Мілет. Звідти, переслідуваний загоном Лісімаха, він відходить через Фригію та Тавр у Тарс. 285 року до н. е. здався на милість свого зятя Селевка в Кілікії, помер у полоні 283 до н. е. у віці 54 років, але був пишно і з почестями похований у Коринфі.
- Птолемей (бл. 367 — 283/282 рік до н. е.) — Після смерті Александра отримав в управління Єгипетську сатрапію. Після отримання звістки, що Антигон був проголошений царем, Птолемей наприкінці 306 року до н. е. чи вже 305 року до н. е. прийняв титул царя Єгипту. Він був єдиним з усіх великих македонських вождів, що боролися за імперію Александра, який помер своєю смертю в ліжку (наприкінці 283 року до н. е.(наша ера) або, можливо, в середині 282 року до н. е.).
- Лісімах (бл. 361 — 281 рік до н. е.) — Після смерті Александра отримав в управління Фракійську сатрапію. 305 року до н. е., за Антигоном і Птолемеєм, Лісімах теж почав називати себе царем. 302 року до н. е. Лісімах вторгся до Малої Азії, а наступного року відбулася битва при Іпсі, в якій Антигон загинув, а його державу поділили між собою переможці. Лісімаху дісталася вся Азія з цього боку Тавра, куди він переніс свою столицю (в Ефес), і з цього часу, вступивши до першорядних володарів, став відігравати більш помітну роль політичних подіях того часу. 285 року до н. е., вигнавши Пірра з Македонії, Лісімах став македонським царем, зберігши за собою Фракію та Малу Азію. Загинув у першій половині 281 року до н. е. у битві при Корупедіумі в Лідії.
- Селевк (бл. 358 — 281 рік до н. е.) — Після смерті Александра призначений Пердиккою на посаду хіліарха. У липні 321 року до н. е., під час відкритого бунту війська, був одним із ватажків убивства Пердіккі. Під час «розділу у Трипарадисі» восени 321 року до н. е. отримав управління Вавилонську сатрапію. У липні 316 року до н. е., побоюючись за своє життя, утік від Антигона, який зайняв Вавилон своїми військами, зі своєї сатрапії до Птолемею до Єгипту. У другій половині 312 року до н. е., після перемоги Птолемея і Селевка над Деметрієм у битві при Газі, повернув собі Вавилонію і підкорив Сузіану, Мідію та Персію. Приблизно 305—303 роках до н. е. Селевк здійснив похід до Інду і підпорядкував своїй владі інші верхні сатрапії. Вступивши в Індії у протиборство з Чандрагуптою, засновником імперії Маур'єв, змушений був поступитися йому Пенджаб, східні області Гедросії та Арахозії та країну паропамісадів. Натомість він отримував від Чандрагупти 500 бойових слонів, які відіграли вирішальну роль у битві при Іпсі у 302 році до н. е., уклав з ним дружбу і став його зятем. Перемігши у першій половині 281 року до н. е. у битві при Курупедіоні Лісімаха, приєднав його царство до своєї держави. Загинув від руки Птолемея Керавна, який підступно вбив його поблизу Лисимахії наприкінці 281 року до н. е.
Другорядні
- Аррідей (бл. 318 до н. е.) — після смерті Александра Аррідею було доручено перенесення тіла царя в храм Аммона. Після вбивства Пердікки на початку липня 321 до н. е. за порадою Птолемея проголошено разом із Піфоном регентом імперії Александра. Через підступи Еврідіки, дружини недоумкуватого царя Філіппа ІІІ Аррідея, обидва регента змушені були восени 321 року до н. е., прибувши в Трипарадис, скласти із себе своє звання перед зборами македонян. Під час «розділу в Трипарадисі» отримав управління Геллеспонтскую Фригию. У березні 319 року до н. е. напав на Кізік, що призвело до заняття його сатрапії військами Антигона, а він сам був витіснений у місто Кіос на Пропонтіді на кордоні Віфінії. 318 року до н. е. об'єднався з адміралом флоту Поліперхона Клітом для боротьби з Антигоном, але близько жовтня того ж року вони зазнали нищівної поразки в морській битві поблизу Візантія на Босфорі і Аррідей імовірно загинув.
- Філіпп III Аррідей (бл. 359 — 317 рік до н. е.) — син царя Філіпа II від танцівниці Філінни з фессалійського міста Ларісса і зведений брат Александра Македонського. На трон Аррідей не претендував як через низьке походження матері, так і через недоумство, яке греки приписували підступам Олімпіади, дружини Філіпа II. Після смерті Александра його полководці вирішили віддати трон ще не народженому синові Александра від Роксани (майбутньому Александру IV), але прості македонці з фаланги чинили опір, не бажаючи мати царя з перською кров'ю, і відстояли незаконного сина Філіппа. З тих пір Аррідей став номінальним царем, будучи іграшкою в руках піклувальників, македонських полководців та власної дружини Еврідіки. На Еврідіці Аррідея спішно одружила її мати Кінана, дочка Філіпа II, тим самим позбавивши Пердикку обіцяної нареченої царської крові, наприкінці 322 до н. е. У 317 року до н. е. був захоплений у полон у місці зі своєю дружиною Поліперхоном, що вторглися в Македонію, Олімпіадою. Страчено за наказом Олімпіади наприкінці жовтня чи початку листопада цього року.
- Піфон (бл. 355 — 316 рік до н. е.) — Після смерті Александра запропонував зробити Пердікку і Леонната регентами при ще не народженому сина Александра від Роксани, за що в нагороду отримав в управління Мідію. Після вбивства Пердікки на початку липня 321 до н. е. за порадою Птолемея проголошено разом з Аррідеєм регентом імперії Александра. Через підступи Еврідіки, дружини недоумкуватого царя Філіппа Аррідея, обидва регента змушені були восени 321 року до н. е., прибувши в Трипарадис, скласти собою своє звання перед зборами македонян. Під час «розділу в Трипарадисі» зберіг за собою управління Мідією і, крім того, у відшкодування свого звання регента був призначений стратегом верхніх сатрапій, якщо тільки це не сталося через деякий час. Влітку 317 року до н. е. приєднався до Антігона, втративши самостійність. Після битви при Габієні на початку 316 року до н. е. викликаний Антигоном в Екбатани, де був узятий під варту, звинувачений перед синедріоном воєначальників, засуджений до смерті і відразу ж страчений.
- Олімпіада (бл. 375 — 316 рік до н. е.) — Мати Александра. Після смерті сина правила в Епірі, поки її онук Неоптолем від дочки Клеопатри, законний спадкоємець епірського царства, підростав. У пошуках підтримки іншому своєму онуку, Александру IV, проголошеному номінально царем Македонії поряд з Філіппом ІІІ Аррідеєм відразу після народження, вона уклала союз з Поліперхоном, який став наступником (регентом і верховним головнокомандувачем) померлого в 319 до н. е. Антипатра. З епірським військом та Полісперхоном Олімпіада вторглася до Македонії в 317 році до н. е., македонські воїни побачивши Олімпіади та її онука, сина Александра Великого, відмовилися коритися Еврідіці, дружині Філіппа ІІІ Аррідея і без бою перейшли на її бік, і короткий час вона необмежено правила в Македонії. Під час правління стратила багатьох своїх супротивників, включаючи Еврідіку з Філіппом Аррідеєм та брата Кассандра та близько сотні інших знатних македонян. Вбита Кассандром, який вторгся до Македонії, навесні 316 року до н. е.
- Пірр (319 — 272 рік до н. е.) — Цар Епіра (307—302 і 296—272 років до н. е.) Цар Македонії (288—285 і 273—272 років до н. е.).
Посилання
- Діадохи // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- Велика радянська енциклопедія [ 13 березня 2014 у Wayback Machine.]
- . web.archive.org. 17 січня 2021. Архів оригіналу за 17 січня 2021. Процитовано 12 листопада 2022.
- . web.archive.org. 28 вересня 2017. Архів оригіналу за 28 вересня 2017. Процитовано 12 листопада 2022.
- . web.archive.org. 25 серпня 2017. Архів оригіналу за 25 серпня 2017. Процитовано 12 листопада 2022.
- . web.archive.org. 28 вересня 2017. Архів оригіналу за 28 вересня 2017. Процитовано 12 листопада 2022.
- . web.archive.org. 9 грудня 2017. Архів оригіналу за 9 грудня 2017. Процитовано 12 листопада 2022.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mozhe mistiti pomilki perekladu z rosijskoyi movi Bud laska dopomozhit polipshiti pereklad perevirivshi jogo yakist i pogodivshi vmist zi stilistichnimi pravilami Vikipediyi Original rosijskoyu movoyu Diadohi Diado hi grec diadoxos nastupnik polkovodci Aleksandra Makedonskogo yaki pislya jogo smerti rozdilili jogo imperiyu v hodi seriyi vijn sho trivali z 323 po 301 rik do n e Borotba mizh diadohami zavershilasya bitvoyu pri Ipsi i prizvela do utvorennya derzhavi Selevkidiv Siriyi ellinistichnogo Yegiptu Vifiniyi Pergamu i Makedoniyi sho stanovili ellinistichnij svit Nashadkiv polkovodciv Aleksandra yaki keruvali derzhavami sho z yavilisya pislya smerti batkiv nazivayut epigonami na chest ditej geroyiv iz davnogreckoyi mifologiyi hocha deyaki z nih mozhut inodi nazivatisya i diadohami Termini diadoh ta epigon a takozh termin ellinizm buli vvedeni nimeckim istorikom Jogannom Drojzenom u monumentalnij praci Istoriya ellinizmu Najvidomishi z diadohiv Antigon I Odnookij ta jogo sin Demetrij I Poliorket Antipatr zi svoyim sinom Kassandrom Ptolemej Selevk I Nikanor Lisimah ta Evmen DatuvannyaUmovno epoha Diadohov vede svij vidlik vid smerti Aleksandra Velikogo v chervni 323 do n e do zagibeli ostannogo iz druziv Aleksandra Selevka u veresni 281 roku do n e Na dumku vidomogo nimeckogo istorika Joganna Drojzena yakij vviv termin Ellinizm v suchasnu istoriografiyu i napisav Istoriya ellinizmu kincem epohi Diadohov stali rozgrom galiv u bitvi pri Lisimahiyi sho poklav kinec nashestyu galiv Antigonom Gonatom ta jogo nastupne pislya bitvi caryuvannya na prestoli Makedoniyi naprikinci 277 roku do n e Ostannimi z diyachiv epohi Diadohov pomerli Pirr 272 do n e Mitridat I Ktist 266 rik do n e i Fileter 263 rik do n e Ellinistichni monarhiyiEpoha Diadohov harakterizuyetsya perehodom vid polisnoyi politichnoyi organizaciyi grekiv do spadkovih monarhij u zavojovanih krayinah usunennyam centriv kulturnoyi ta ekonomichnoyi aktivnosti z Greciyi do Maloyi Aziyi ta Yegiptu Najvazhlivishimi z cih krayin yaki zazvichaj nazivayut ellinistichnimi buli Ellinistichnij Yegipet pid panuvannyam Ptolemeyiv Siriya de panuvala dinastiya Selevkidiv Makedoniya pid vladoyu nashadkiv Antigona I Odnookogo Pergamske carstvo pid vladoyu Attalidiv Usi ci derzhavi zgodom buli zavojovani Rimom Rozdil ImperiyiRozdil derzhavi Aleksandra Velikogo pislya bitvi pri Ipsi 301 rik do n e Osnovni diyachi epohi DiadohivGolovni Perdikka bl 365 321 do n e regent imperiyi pislya smerti Aleksandra v 323 roci do n e Vbito na pochatku lipnya 321 roku do n e pid chas vidkritogo buntu vijska deyakimi z getajriv z hiliarhom Selevkom ta vatazhkom argiraspidiv Antigenom na choli Krater 370 321 rik do n e Pislya smerti Aleksandra prostat derzhavi zahisnik interesiv koroni i carskoyi vladi derzhavi Aleksandra i spilno z Antipatrom spivpravitel u Makedoniyi Zaginuv u lipni 321 roku do n e u drugij bitvi proti Evmena u Kappadokiyi Antipatr 397 319 rik do n e Pid chas pohodu Aleksandra v Aziyu namisnik a pislya jogo smerti v 323 roci do n e razom iz Kraterom spivpravitel u Makedoniyi Pid chas rozdilu u Triparadisi voseni 321 roku do n e progoloshenij makedonskim vijskom regentom imperiyi Pomer u Makedoniyi svoyeyu smertyu na pochatku 319 roku do n e Evmen bl 362 316 rik do n e Pislya smerti Aleksandra otrimav v upravlinnya 2 she ne zavojovani satrapiyi Paflagoniyu i Kappadokiyu Vesnoyu 321 roku do n e Perdikkoyu abo za inshimi vidomostyami naprikinci 319 do n e Olimpiadoyu ta Poliperhonom priznacheno strategom v Aziyi z neobmezhenimi povnovazhennyami po toj bik Tavra Pislya vigranoyi na pochatku 316 roku do n e vnaslidok zradi Pevkesta zaareshtovanij i vidanij argiraspidami Antigonu a cherez 3 dni zadushenij tyuremnikami u v yaznici Poliperhon 394 bl 303 do n e pislya smerti Aleksandra sluzhiv z Kraterom a pislya jogo zagibeli z Antipatrom buduchi faktichno pri nih zastupnikom 319 roku do n e Antipatr yakij buv uzhe pri smerti priznachiv Poliperhona regentom i verhovnim golovnokomanduvachem lyudini shanovnij Makedoniyi za vik i zaslugi 316 roku do n e Kassandr zahopivshi Makedoniyu stav faktichno regentom formalno priznachenij cariceyu Evridikoyu vid imeni svogo cholovika Filipa ta usunuv vid vladi Poliperhona Pislya ciyeyi podiyi Poliperhon keruvav kilkoma mistami na Peloponnesi vklyuchayuchi Korinf i Sikion i viv neprimitne zhittya azh do 303 do n e Antigon 382 301 rik do n e Pid chas pohodu Aleksandra namisnik zavojovanoyi Velikoyi Frigiyi Ta sama satrapiya bula jomu nadana poradoyu polkovodciv Aleksandra i pislya smerti carya Pislya zagibeli Perdikki na pochatku lipnya 321 do n e Antigon otrimav neobmezhenu vijskovu vladu v Aziyi dlya prodovzhennya vijni z prihilnikom Perdikki Evmenom Pislya polonu ta strati Evmena u 316 roci do n e Antigon usunuv namisnika Midiyi Pifona zmistiv satrapa Persidi Pevkesta i zavolodiv Vaviloniyeyu pravitel yakoyi Selevk utik do Ptolemeya Antigon u rezultati stav gospodarem majzhe vsiyeyi derzhavi Aleksandra krim Makedoniyi ta Yegiptu praviv yak neobmezhenij volodar Pislya peremogi flotu Antigona u Salaminu na ostrovi Kipr nad Ptolemeyem ta jogo bratom Menelayem u 306 roci do n e vin progolosiv sebe carem do skladu jogo gospodarstva vhodili majzhe vsya Mala Aziya Velika Siriya Kipr ta Attika zahoplena Demetriyem Zaginuv ulitku 301 roku do n e u bitvi pri Ipsi u Frigiyi Kassandr bl 355 297 rik do n e Starshij sin Antipatra vpershe zgaduyetsya v sudi Aleksandra Makedonskogo u Vaviloni navesni 323 roku do n e Vidrazu pislya smerti Aleksandra priznacheno Perdikkoyu vatazhkom carskih gipaspistiv Pid chas rozdilu u Triparadisi voseni 321 roku do n e priznachenij Antipatrom zamist Selevka yakomu bulo priznacheno pid upravlinnya Vavilonska satrapiya hiliarhom Na pochatku 319 do n e Antipatr priznachiv Poliperhona regentom i verhovnim golovnokomanduvachem a svogo sina zalishiv hiliarhom sho viklikalo nevdovolennya Kassandra i zmusilo jogo shukati pidtrimki poza Makedoniyeyu vin uklav soyuz iz Ptolemeyem ta Antigonom ta ogolosiv vijnu regentu 316 roku do n e Kassandr u rezultati zahopiv Makedoniyu i vidstoronivshi vid vladi Poliperhona stav faktichno regentom formalno priznachenij cariceyu Evridikoyu vid imeni svogo cholovika Filipa 305 roku do n e za Antigonom i Ptolemeyem Kassandr nakazav imenuvati sebe carem Makedoniyi hocha sam unikav pidpisuvatisya cim titulom Pomer vid vodyanki na pochatku 297 roku do n e Demetrij I Poliorket bl 337 283 do n e Sin Antigona Odnookogo Pid kerivnictvom batka brav uchast u bagatoh vijskovih kampaniyah z metoyu rozshirennya a potim vidrodzhennya rozchlenovanoyi imperiyi jogo batka Pislya peremogi flotu Antigona u Salaminu na ostrovi Kipr nad Ptolemeyem ta jogo bratom Menelayem u 306 roci do n e progoloshenij razom iz batkom carem do skladu yihnogo gospodarstva vhodili majzhe vsya Mala Aziya Velika Siriya Kipr ta Attika Pislya zagibeli batka v bitvi pri Ipsi v 301 roci do n e Demetrij z 9 tis armiyeyu vidstupiv do Efesu a zvidti vidpliv do Greciyi Odnak Afini vidmovilisya prijnyati rozbitogo polkovodcya Zalishivshi Pirra v Greciyi Demetrij pochav rozoryati balkanski volodinnya Lisimaha U 300 299 roci do n e pislya zblizhennya z Selevkom zahoplyuye Kilikiyu Finikiyu ta Kelesiriyu 298 roku do n e rozpochav Chotiririchnu vijnu z Afinami U 294 r vin vidvoyivav Afini vbiv Kassandrova sina Aleksandra i protyagom semi rokiv caryuvav u Makedoniyi Kinec jogo vladi poklali spilni zusillya Lisimaha ta Pirra Demetrij zvazhivsya vistupiti proti Pirra prote jogo armiya vidmovilasya borotisya i vin buv zmushenij tikati v 288 do n e Pislya nevdaloyi oblogi Afin Demetrij zi svoyimi prihilnikami perebirayetsya v Milet Zvidti peresliduvanij zagonom Lisimaha vin vidhodit cherez Frigiyu ta Tavr u Tars 285 roku do n e zdavsya na milist svogo zyatya Selevka v Kilikiyi pomer u poloni 283 do n e u vici 54 rokiv ale buv pishno i z pochestyami pohovanij u Korinfi Ptolemej bl 367 283 282 rik do n e Pislya smerti Aleksandra otrimav v upravlinnya Yegipetsku satrapiyu Pislya otrimannya zvistki sho Antigon buv progoloshenij carem Ptolemej naprikinci 306 roku do n e chi vzhe 305 roku do n e prijnyav titul carya Yegiptu Vin buv yedinim z usih velikih makedonskih vozhdiv sho borolisya za imperiyu Aleksandra yakij pomer svoyeyu smertyu v lizhku naprikinci 283 roku do n e nasha era abo mozhlivo v seredini 282 roku do n e Lisimah bl 361 281 rik do n e Pislya smerti Aleksandra otrimav v upravlinnya Frakijsku satrapiyu 305 roku do n e za Antigonom i Ptolemeyem Lisimah tezh pochav nazivati sebe carem 302 roku do n e Lisimah vtorgsya do Maloyi Aziyi a nastupnogo roku vidbulasya bitva pri Ipsi v yakij Antigon zaginuv a jogo derzhavu podilili mizh soboyu peremozhci Lisimahu distalasya vsya Aziya z cogo boku Tavra kudi vin perenis svoyu stolicyu v Efes i z cogo chasu vstupivshi do pershoryadnih volodariv stav vidigravati bilsh pomitnu rol politichnih podiyah togo chasu 285 roku do n e vignavshi Pirra z Makedoniyi Lisimah stav makedonskim carem zberigshi za soboyu Frakiyu ta Malu Aziyu Zaginuv u pershij polovini 281 roku do n e u bitvi pri Korupediumi v Lidiyi Selevk bl 358 281 rik do n e Pislya smerti Aleksandra priznachenij Perdikkoyu na posadu hiliarha U lipni 321 roku do n e pid chas vidkritogo buntu vijska buv odnim iz vatazhkiv ubivstva Perdikki Pid chas rozdilu u Triparadisi voseni 321 roku do n e otrimav upravlinnya Vavilonsku satrapiyu U lipni 316 roku do n e poboyuyuchis za svoye zhittya utik vid Antigona yakij zajnyav Vavilon svoyimi vijskami zi svoyeyi satrapiyi do Ptolemeyu do Yegiptu U drugij polovini 312 roku do n e pislya peremogi Ptolemeya i Selevka nad Demetriyem u bitvi pri Gazi povernuv sobi Vaviloniyu i pidkoriv Suzianu Midiyu ta Persiyu Priblizno 305 303 rokah do n e Selevk zdijsniv pohid do Indu i pidporyadkuvav svoyij vladi inshi verhni satrapiyi Vstupivshi v Indiyi u protiborstvo z Chandraguptoyu zasnovnikom imperiyi Maur yev zmushenij buv postupitisya jomu Pendzhab shidni oblasti Gedrosiyi ta Arahoziyi ta krayinu paropamisadiv Natomist vin otrimuvav vid Chandragupti 500 bojovih sloniv yaki vidigrali virishalnu rol u bitvi pri Ipsi u 302 roci do n e uklav z nim druzhbu i stav jogo zyatem Peremigshi u pershij polovini 281 roku do n e u bitvi pri Kurupedioni Lisimaha priyednav jogo carstvo do svoyeyi derzhavi Zaginuv vid ruki Ptolemeya Keravna yakij pidstupno vbiv jogo poblizu Lisimahiyi naprikinci 281 roku do n e Drugoryadni Arridej bl 318 do n e pislya smerti Aleksandra Arrideyu bulo dorucheno perenesennya tila carya v hram Ammona Pislya vbivstva Perdikki na pochatku lipnya 321 do n e za poradoyu Ptolemeya progolosheno razom iz Pifonom regentom imperiyi Aleksandra Cherez pidstupi Evridiki druzhini nedoumkuvatogo carya Filippa III Arrideya obidva regenta zmusheni buli voseni 321 roku do n e pribuvshi v Triparadis sklasti iz sebe svoye zvannya pered zborami makedonyan Pid chas rozdilu v Triparadisi otrimav upravlinnya Gellespontskuyu Frigiyu U berezni 319 roku do n e napav na Kizik sho prizvelo do zanyattya jogo satrapiyi vijskami Antigona a vin sam buv vitisnenij u misto Kios na Propontidi na kordoni Vifiniyi 318 roku do n e ob yednavsya z admiralom flotu Poliperhona Klitom dlya borotbi z Antigonom ale blizko zhovtnya togo zh roku voni zaznali nishivnoyi porazki v morskij bitvi poblizu Vizantiya na Bosfori i Arridej imovirno zaginuv Filipp III Arridej bl 359 317 rik do n e sin carya Filipa II vid tancivnici Filinni z fessalijskogo mista Larissa i zvedenij brat Aleksandra Makedonskogo Na tron Arridej ne pretenduvav yak cherez nizke pohodzhennya materi tak i cherez nedoumstvo yake greki pripisuvali pidstupam Olimpiadi druzhini Filipa II Pislya smerti Aleksandra jogo polkovodci virishili viddati tron she ne narodzhenomu sinovi Aleksandra vid Roksani majbutnomu Aleksandru IV ale prosti makedonci z falangi chinili opir ne bazhayuchi mati carya z perskoyu krov yu i vidstoyali nezakonnogo sina Filippa Z tih pir Arridej stav nominalnim carem buduchi igrashkoyu v rukah pikluvalnikiv makedonskih polkovodciv ta vlasnoyi druzhini Evridiki Na Evridici Arrideya spishno odruzhila yiyi mati Kinana dochka Filipa II tim samim pozbavivshi Perdikku obicyanoyi narechenoyi carskoyi krovi naprikinci 322 do n e U 317 roku do n e buv zahoplenij u polon u misci zi svoyeyu druzhinoyu Poliperhonom sho vtorglisya v Makedoniyu Olimpiadoyu Stracheno za nakazom Olimpiadi naprikinci zhovtnya chi pochatku listopada cogo roku Pifon bl 355 316 rik do n e Pislya smerti Aleksandra zaproponuvav zrobiti Perdikku i Leonnata regentami pri she ne narodzhenomu sina Aleksandra vid Roksani za sho v nagorodu otrimav v upravlinnya Midiyu Pislya vbivstva Perdikki na pochatku lipnya 321 do n e za poradoyu Ptolemeya progolosheno razom z Arrideyem regentom imperiyi Aleksandra Cherez pidstupi Evridiki druzhini nedoumkuvatogo carya Filippa Arrideya obidva regenta zmusheni buli voseni 321 roku do n e pribuvshi v Triparadis sklasti soboyu svoye zvannya pered zborami makedonyan Pid chas rozdilu v Triparadisi zberig za soboyu upravlinnya Midiyeyu i krim togo u vidshkoduvannya svogo zvannya regenta buv priznachenij strategom verhnih satrapij yaksho tilki ce ne stalosya cherez deyakij chas Vlitku 317 roku do n e priyednavsya do Antigona vtrativshi samostijnist Pislya bitvi pri Gabiyeni na pochatku 316 roku do n e viklikanij Antigonom v Ekbatani de buv uzyatij pid vartu zvinuvachenij pered sinedrionom voyenachalnikiv zasudzhenij do smerti i vidrazu zh strachenij Olimpiada bl 375 316 rik do n e Mati Aleksandra Pislya smerti sina pravila v Epiri poki yiyi onuk Neoptolem vid dochki Kleopatri zakonnij spadkoyemec epirskogo carstva pidrostav U poshukah pidtrimki inshomu svoyemu onuku Aleksandru IV progoloshenomu nominalno carem Makedoniyi poryad z Filippom III Arrideyem vidrazu pislya narodzhennya vona uklala soyuz z Poliperhonom yakij stav nastupnikom regentom i verhovnim golovnokomanduvachem pomerlogo v 319 do n e Antipatra Z epirskim vijskom ta Polisperhonom Olimpiada vtorglasya do Makedoniyi v 317 roci do n e makedonski voyini pobachivshi Olimpiadi ta yiyi onuka sina Aleksandra Velikogo vidmovilisya koritisya Evridici druzhini Filippa III Arrideya i bez boyu perejshli na yiyi bik i korotkij chas vona neobmezheno pravila v Makedoniyi Pid chas pravlinnya stratila bagatoh svoyih suprotivnikiv vklyuchayuchi Evridiku z Filippom Arrideyem ta brata Kassandra ta blizko sotni inshih znatnih makedonyan Vbita Kassandrom yakij vtorgsya do Makedoniyi navesni 316 roku do n e Pirr 319 272 rik do n e Car Epira 307 302 i 296 272 rokiv do n e Car Makedoniyi 288 285 i 273 272 rokiv do n e PosilannyaDiadohi Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 Velika radyanska enciklopediya 13 bereznya 2014 u Wayback Machine web archive org 17 sichnya 2021 Arhiv originalu za 17 sichnya 2021 Procitovano 12 listopada 2022 web archive org 28 veresnya 2017 Arhiv originalu za 28 veresnya 2017 Procitovano 12 listopada 2022 web archive org 25 serpnya 2017 Arhiv originalu za 25 serpnya 2017 Procitovano 12 listopada 2022 web archive org 28 veresnya 2017 Arhiv originalu za 28 veresnya 2017 Procitovano 12 listopada 2022 web archive org 9 grudnya 2017 Arhiv originalu za 9 grudnya 2017 Procitovano 12 listopada 2022