Воли́нське воєво́дство (лат. Palatinatus Volhynensis, пол. Województwo wołyńskie) — адміністративно-територіальна одиниця Великого князівства Литовського (до 1569) та Корони Польської Речі Посполитої. Існувало у 1566–1795 роках. Охоплювало більшу частину історичної Волині. Головне місто — Луцьк. Очолювали його волинські воєводи. Сеймик воєводства збирався у Луцьку. Мало представництво із трьох сенаторів у Сенаті Речі Посполитої. Складалося з трьох повітів. Станом на 1793 рік площа воєводства становила 38 323,80 км². Населення в 1790 році нараховувало 805 170 осіб.
Волинське воєводство | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Адм. центр | Луцьк | ||||
Країна | ![]() ![]() | ||||
Регіон | Велике князівство Литовське Малопольська провінція | ||||
| |||||
Населення | |||||
- повне | |||||
Площа | |||||
- повна | 38 324 км² | ||||
Дата заснування | 1566 | ||||
Дата ліквідації | 1795 | ||||
![]() | |||||
|
Назва
На картах також трапляється назва Верхня Волинь (лат. Volynia superior, фр. Haute Volhynie) або Ближня Волинь (лат. Volynia citerior).
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV6TDBoaGRYUmxYMVp2YkdoNWJtbGxKVEpEWDI5MVgxQmhiR0YwYVc1aGRGOWtaVjlNZFhOMVl5VXpRbDkwYVhKbFgyUmxYMnhoWDBkeVlXNWtaVjlEWVhKMFpWOUVKVEkzVld0eVlXbHVKVEpEWDJSMVgxTnlMbDlzWlY5V1lYTnpaWFZ5WDJSbFgwSmxZWFZ3YkdGdUxpNHVYeVV5T0ZOaGJuTnZiaVV5UTE4eE5qWTFKVEk1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxSVlYVjBaVjlXYjJ4b2VXNXBaU1V5UTE5dmRWOVFZV3hoZEdsdVlYUmZaR1ZmVEhWemRXTWxNMEpmZEdseVpWOWtaVjlzWVY5SGNtRnVaR1ZmUTJGeWRHVmZSQ1V5TjFWcmNtRnBiaVV5UTE5a2RWOVRjaTVmYkdWZlZtRnpjMlYxY2w5a1pWOUNaV0YxY0d4aGJpNHVMbDhsTWpoVFlXNXpiMjRsTWtOZk1UWTJOU1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Воєводство створене 1566 року у складі Великого князівства Литовського. Після Люблінської унії 1569 року відійшло до Корони Польської. Входження Волині до складу Польщі активізувало процеси польської колонізації цих земель і покатоличення місцевої шляхти.
Волинське воєводство було ареною активного національно-культурного руху і релігійної боротьби, що виразно проявилось у діяльності православних братств, Острозької академії, у відгомоні, який дістали тут повстання Косинського 1591—1593 років, повстання Наливайка 1594—1596 років, національна революція 1648—1676 під проводом Богдана Хмельницького, гайдамацький рух. Внаслідок Руїни землі Волині було спустошено, населення масово переселялося на схід, міста занепали.
Після другого поділу Польщі 1793 року і включення Волині до складу Російської імперії Волинське воєводство було ліквідовано, а його територія увійшла до Ізяславського намісництва, яке від 1795 року називалося Волинським намісництвом.
Адміністративний устрій
Головним осідком воєводства був Луцьк. Воєводство складалося з трьох повітів:
Населення
За даними 1629 року, тут зафіксовано 2200 поселень (з них 114 міст та містечок), чисельність населення становило 650 тис. осіб. Близько 1000 міст і сіл належало князям Острозьким, решта — Вишневецьким, Заславським, Любомирським, Сангушкам. До складу воєводства входили у середині XVIII століття такі міста як Броди, Збараж.
Уряди
Воєводи
- Януш Острозький (від 1558)
- Олександр Чорторийський (від 1566)
- Андрій Вишневецький (від 1576)
- Олександр Острозький (від 1593)
- Януш Заславський (1604—1629)
- Адам Олександр Санґушко (1630—1653)
- Микола Юрій Чорторийський (від 1657)
- Михайло Юрій Чарторийський (від 1661)
- Миколай Єронім Сенявський (від 1679)
- Ян Станіслав Яблоновський (1693—1697)
- Ян Адам Стадніцький (до 1713)
- Атаназій Валентій Мьончиньський (25 серпня 1713—1723)
- Станіслав Лєдуховський (26 березня 1724—1726)
- Міхал Потоцький (від 1726)
- Северин Юзеф Жевуський (у 1751)
- Францішек Потоцький (1755)
- Юзеф Оссолінський (1757—1775)
- Ієронім Януш Санґушко (1775)
Персоналії
- У 1470-х роках народився Михайло Василевич. Був писар литовський, староста мідницький, кревський, стоклішський[a], кормяловський[b] і упітський. Можливий переписувач старовинного Пересопницького Євангелія, на якому складають присягу президенти України.
- На початку XVI століття народився Дмитро Вишневецький «Байда» (р. н. невід. — 1563/1564, Стамбул) — українсько-литовський магнат на Волині, князь гербу Корибут з династії Гедиміновичів, козацький ватажок, гетьман. Урядник Польського Королівства (староста канівський і черкаський). Власник маєтків у містечку Вишнівець Крем'янецького повіту. Збудований ним замок на острові Мала Хортиця вважається прототипом Запорозької Січі.
- У 2-й половині XVI століття народилася у місті Луцьку Ганна Гойська або Анна (до шлюбу Козинська; пом. 1617) — руська шляхтичка, меценатка, фундаторка Почаївського монастиря, засновниця друкарні.
- Близько 1575 року народилася Галшка Гулевичівна (Єлизавета Василівна Гулевич, пом. у 1642, Луцьк, Волинь) — українська шляхтичка старовинного українського роду Гулевичів, меценатка, фундаторка Києво-Братського монастиря Київського Богоявленського братства та Київської братської школи, від якої веде історію Києво-Могилянська академія. Заповідала також гроші Луцькому Хресто-Воздвиженському братству. Опікувалась розвитком духовності та освіти.
Артефакти
- 1580-ті роки Острозька Біблія — надрукована книга першого повного перекладу Біблії (як Новий Завіт так і Старий Завіт) церковнослов'янською мовою. Переклад здійснено гуртком учених при Острозькій школі та видано в Острозі 1580—1581 року заходами князя Костянтина Василя Острозького. Надрукована друкарем Іваном Федоровичем.
Примітки
- Pawiński Adolf. Polska XVI wieku pod względem geograficzno-statystycznym [ 1 березня 2014 у Wayback Machine.]. — Warszawa: Gebethner i Wolff, 1886. — Małopolska. — T. 1—2. (пол.)
- Верменич Я. В. Волинське воєводство 1) // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 610. — .
- H. Dymnicka-Wołoszyńska. Potocki Stanisław h. Pilawa (1698—1760) // Polski Słownik Biograficzny. — Wrocław — Warszawa — Kraków — Gdańsk — Łódź, 1984. — t. XXVIII/1, zeszyt 116. — S. 157. (пол.)
- Rzewuscy (01) [ 27 вересня 2013 у Wayback Machine.] (пол.)
Джерела
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Волинське воєводство (1566—1795) |
- Верменич Я. В. Волинське воєводство 1) // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 610. — .
- Кокін Ю. Волинське воєводство // Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — . — С. 94.
- Gloger Z. Województwo Wołyńskie [ 15 липня 2013 у Wayback Machine.] // Geografia historyczna ziem dawnej Polski. — Kraków, 1903.
- Herbarz polski Kaspra Niesieckiego S.J. [ 8 серпня 2016 у Wayback Machine.] — T. I. — S. 177—178.
Література
- Lustracye królewszczyzn ziem ruskich Wołynia, Podola i Ukrainy z piérwszéj połowy XVII wieku / wydał Aleksander Jabłonowski. — Warszawa : Gebethner i Wolff, 1877. — 226 с. — (Źródła dziejowe. T. 5) (пол.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Volinske voyevodstvo Voli nske voyevo dstvo lat Palatinatus Volhynensis pol Wojewodztwo wolynskie administrativno teritorialna odinicya Velikogo knyazivstva Litovskogo do 1569 ta Koroni Polskoyi Rechi Pospolitoyi Isnuvalo u 1566 1795 rokah Ohoplyuvalo bilshu chastinu istorichnoyi Volini Golovne misto Luck Ocholyuvali jogo volinski voyevodi Sejmik voyevodstva zbiravsya u Lucku Malo predstavnictvo iz troh senatoriv u Senati Rechi Pospolitoyi Skladalosya z troh povitiv Stanom na 1793 rik plosha voyevodstva stanovila amp amp amp amp amp amp amp amp amp amp 038323 0800000 38 323 80 km Naselennya v 1790 roci narahovuvalo amp amp amp amp amp amp amp amp amp 0805170 amp amp amp amp 00 805 170 osib Volinske voyevodstvoGerbAdm centr LuckKrayina Velike knyazivstvo Litovske i Korona Korolivstva PolskogoRegion Velike knyazivstvo Litovske Malopolska provinciyaMezhuye z susidni adminodiniciBelzke voyevodstvo Ruske voyevodstvo Naselennya povnePlosha povna 38 324 km Data zasnuvannya 1566Data likvidaciyi 1795Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Volinske voyevodstvoNazvaNa kartah takozh traplyayetsya nazva Verhnya Volin lat Volynia superior fr Haute Volhynie abo Blizhnya Volin lat Volynia citerior IstoriyaMapa Verhnya Volin abo Lucke voyevodstvo Gijoma Sansona 1665 roku stvorena na osnovi Generalnoyi karti Ukrayini Gijoma Levassera de Boplana 1648 roku Voyevodstvo stvorene 1566 roku u skladi Velikogo knyazivstva Litovskogo Pislya Lyublinskoyi uniyi 1569 roku vidijshlo do Koroni Polskoyi Vhodzhennya Volini do skladu Polshi aktivizuvalo procesi polskoyi kolonizaciyi cih zemel i pokatolichennya miscevoyi shlyahti Volinske voyevodstvo bulo arenoyu aktivnogo nacionalno kulturnogo ruhu i religijnoyi borotbi sho virazno proyavilos u diyalnosti pravoslavnih bratstv Ostrozkoyi akademiyi u vidgomoni yakij distali tut povstannya Kosinskogo 1591 1593 rokiv povstannya Nalivajka 1594 1596 rokiv nacionalna revolyuciya 1648 1676 pid provodom Bogdana Hmelnickogo gajdamackij ruh Vnaslidok Ruyini zemli Volini bulo spustosheno naselennya masovo pereselyalosya na shid mista zanepali Pislya drugogo podilu Polshi 1793 roku i vklyuchennya Volini do skladu Rosijskoyi imperiyi Volinske voyevodstvo bulo likvidovano a jogo teritoriya uvijshla do Izyaslavskogo namisnictva yake vid 1795 roku nazivalosya Volinskim namisnictvom Administrativnij ustrijGolovnim osidkom voyevodstva buv Luck Voyevodstvo skladalosya z troh povitiv Volodimirskij povit Kremeneckij povit Luckij povitNaselennyaZa danimi 1629 roku tut zafiksovano 2200 poselen z nih 114 mist ta mistechok chiselnist naselennya stanovilo 650 tis osib Blizko 1000 mist i sil nalezhalo knyazyam Ostrozkim reshta Vishneveckim Zaslavskim Lyubomirskim Sangushkam Do skladu voyevodstva vhodili u seredini XVIII stolittya taki mista yak Brodi Zbarazh UryadiVoyevodi Yanush Ostrozkij vid 1558 Oleksandr Chortorijskij vid 1566 Andrij Vishneveckij vid 1576 Oleksandr Ostrozkij vid 1593 Yanush Zaslavskij 1604 1629 Adam Oleksandr Sangushko 1630 1653 Mikola Yurij Chortorijskij vid 1657 Mihajlo Yurij Chartorijskij vid 1661 Mikolaj Yeronim Senyavskij vid 1679 Yan Stanislav Yablonovskij 1693 1697 Yan Adam Stadnickij do 1713 Atanazij Valentij Monchinskij 25 serpnya 1713 1723 Stanislav Lyeduhovskij 26 bereznya 1724 1726 Mihal Potockij vid 1726 Severin Yuzef Zhevuskij u 1751 Francishek Potockij 1755 Yuzef Ossolinskij 1757 1775 Iyeronim Yanush Sangushko 1775 PersonaliyiU 1470 h rokah narodivsya Mihajlo Vasilevich Buv pisar litovskij starosta midnickij krevskij stoklishskij a kormyalovskij b i upitskij Mozhlivij perepisuvach starovinnogo Peresopnickogo Yevangeliya na yakomu skladayut prisyagu prezidenti Ukrayini Na pochatku XVI stolittya narodivsya Dmitro Vishneveckij Bajda r n nevid 1563 1564 Stambul ukrayinsko litovskij magnat na Volini knyaz gerbu Koribut z dinastiyi Gediminovichiv kozackij vatazhok getman Uryadnik Polskogo Korolivstva starosta kanivskij i cherkaskij Vlasnik mayetkiv u mistechku Vishnivec Krem yaneckogo povitu Zbudovanij nim zamok na ostrovi Mala Horticya vvazhayetsya prototipom Zaporozkoyi Sichi U 2 j polovini XVI stolittya narodilasya u misti Lucku Ganna Gojska abo Anna do shlyubu Kozinska pom 1617 ruska shlyahtichka mecenatka fundatorka Pochayivskogo monastirya zasnovnicya drukarni Blizko 1575 roku narodilasya Galshka Gulevichivna Yelizaveta Vasilivna Gulevich pom u 1642 Luck Volin ukrayinska shlyahtichka starovinnogo ukrayinskogo rodu Gulevichiv mecenatka fundatorka Kiyevo Bratskogo monastirya Kiyivskogo Bogoyavlenskogo bratstva ta Kiyivskoyi bratskoyi shkoli vid yakoyi vede istoriyu Kiyevo Mogilyanska akademiya Zapovidala takozh groshi Luckomu Hresto Vozdvizhenskomu bratstvu Opikuvalas rozvitkom duhovnosti ta osviti Artefakti1580 ti roki Ostrozka Bibliya nadrukovana kniga pershogo povnogo perekladu Bibliyi yak Novij Zavit tak i Starij Zavit cerkovnoslov yanskoyu movoyu Pereklad zdijsneno gurtkom uchenih pri Ostrozkij shkoli ta vidano v Ostrozi 1580 1581 roku zahodami knyazya Kostyantina Vasilya Ostrozkogo Nadrukovana drukarem Ivanom Fedorovichem PrimitkiPawinski Adolf Polska XVI wieku pod wzgledem geograficzno statystycznym 1 bereznya 2014 u Wayback Machine Warszawa Gebethner i Wolff 1886 Malopolska T 1 2 pol Vermenich Ya V Volinske voyevodstvo 1 Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 610 ISBN 966 00 0734 5 H Dymnicka Woloszynska Potocki Stanislaw h Pilawa 1698 1760 Polski Slownik Biograficzny Wroclaw Warszawa Krakow Gdansk Lodz 1984 t XXVIII 1 zeszyt 116 S 157 pol Rzewuscy 01 27 veresnya 2013 u Wayback Machine pol DzherelaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Volinske voyevodstvo 1566 1795 Vermenich Ya V Volinske voyevodstvo 1 Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 610 ISBN 966 00 0734 5 Kokin Yu Volinske voyevodstvo Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 S 94 Gloger Z Wojewodztwo Wolynskie 15 lipnya 2013 u Wayback Machine Geografia historyczna ziem dawnej Polski Krakow 1903 Herbarz polski Kaspra Niesieckiego S J 8 serpnya 2016 u Wayback Machine T I S 177 178 LiteraturaLustracye krolewszczyzn ziem ruskich Wolynia Podola i Ukrainy z pierwszej polowy XVII wieku wydal Aleksander Jablonowski Warszawa Gebethner i Wolff 1877 226 s Zrodla dziejowe T 5 pol