Багатоцільовий модуль матеріально-технічного постачання (ММС) (англ. Multi-Purpose Logistics Module — MPLM) — три герметичні модулі, що перевозяться по одному, у вантажному відсіку шатлів. Призначені для транспортування вантажів на орбіту, до Міжнародної космічної станції, і назад, із відпрацьованими матеріалами, на Землю.
Багатоцільовий модуль постачання | |
---|---|
Технічні характеристики | |
З'єднання стикувальних вузлів | |
|
Модулі побудувало та надало НАСА Італійське космічне агентство (ІКА). Входять до американського сегменту МКС і є власністю США. Кожен із трьох вантажних модулів має власну назву, яку обрала італійська сторона, на честь відомих та талановитих італійців епохи Відродження: «Леонардо», «Рафаель» та «Донателло». Офіційно оголошено, що модулі названо на честь великих італійських діячів Епохи Відродження. Але, оскільки назви модулів збігаються з іменами трьох із чотирьох черепашок-ніндзя, то NASA MPLM Group розробила відповідну емблему програми модулів — черепашка-ніндзя в космічному скафандрі. Оскільки авторські права на зображення черепашок належать студії Mirage Studios, НАСА, в обмін на право використовувати логотип, довелося передати авторські права на логотип студії.
Будова та призначення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJpTDFsMWNtbGZSMmxrZW1WdWEyOWZTVk5UWDB4bGIyNWhjbVJ2WDAxdlpIVnNaUzVxY0djdk16QXdjSGd0V1hWeWFWOUhhV1I2Wlc1cmIxOUpVMU5mVEdWdmJtRnlaRzlmVFc5a2RXeGxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJqTDFOMGN5MHhNakZmYkdWdmJtRnlaRzlmY0hKbGNHRnlaUzVxY0djdk16QXdjSGd0VTNSekxURXlNVjlzWlc5dVlYSmtiMTl3Y21Wd1lYSmxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpqTDFOVVV5MHhNVFJmVW1GbVptRmxiR3h2WDIxdlpIVnNaUzVxY0djdk16QXdjSGd0VTFSVExURXhORjlTWVdabVlXVnNiRzlmYlc5a2RXeGxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
(фото 3 серпня 2005 року)
Кожен модуль ММС складається з герметичного корпуса у формі (рівностороннього циліндра), зовні якого розміщено елементи мікрометеоритного захисту, системи стикування та терморегулювання. У модулі підтримується нормальний атмосферний тиск. Він може доставити на орбіту до 10 тонн вантажу. Розрахований на 25 польотів упродовж 10 років. Герметичний корпус модуля виготовлено з алюмінію, він має такі основні характеристики:
- Загальна довжина — 6,4 м
- Довжина циліндричної частини — 4,8 м
- Зовнішній діаметр — 4,57 м
- Внутрішній діаметр — ~4,2 м
- Товщина стінок — 3 мм.
- Маса модуля (без вантажу) — 4 760 кг
- Маса модуля з вантажем — 14 061 кг
- Внутрішній об'єм (житловий) — 30,1 м3
Характеристики трьох модулів ідентичні, з одним винятком: модуль «Донателло» відрізняється від двох своїх побратимів тим, що здатний містити обладнання, яке потребує електроживлення. Від старту із Землі до стикування з МКС у ньому безперервно подається електрика до необхідного обладнання. Модуль «Донателло» в космос не літав; згідно з планами НАСА, він мав вирушити в космос навесні 2009 року, у складі експедиції Атлантіс STS-128. Однак, у політ вирушив модуль «Леонардо», і в складі експедиції Діскавері STS-128 .
Після прильоту модуль вилучають із шатла і стикують із модулем «Юніті». Після цього ММС тимчасово стає частиною станції і може використовуватися як населений відсік для двох осіб. Після перенесення привезеного обладнання та вантажів та завантаження відходів зі станції контейнер знову переносять у вантажний відсік шатла та відправляють на Землю.
Логотип програми
Оскільки назви модулів збігаються з іменами трьох із чотирьох персонажів черепашок-ніндзя, то NASA MPLM Group розробила відповідну емблему програми модулів — черепашка-ніндзя в космічному скафандрі. Судячи з червоної пов'язки, це Рафаель. Оскільки авторські права на зображення черепашок належать студії Mirage Studios, НАСА, в обмін на право використовувати логотип, довелося передати авторські права на логотип студії.
Події
Спочатку модуль постачання розробляла компанія Боїнг для американської космічної станції [en]». Потім проєкт передали Італійському космічному агентству (ІКА), яке мало великий досвід створення герметичних модулів шатлівської станції-лабораторії «Спейслеб» та європейського модуля МКС «Коламбус», а також створила для американського сегменту МКС модулі «Гармоні», «Транквіліті», «Купол».
З ІКА у грудні 1991 року підписано контракт на постачання трьох модулів, які отримали назву «Малий герметичний модуль постачання» (англ. Mini Pressurized Logistics Module - MPLM). Згідно з цим контрактом, ІКА, в обмін на будівництво MPLM, отримував від НАСА доступ до відсотка розподілу ресурсів і робочого часу на МКС для проведення наукових досліджень. 1993 року, після перегляду планів будівництва МКС, довжину модулів подвоєно, а назву змінено з «малий герметичний» на «багатоцільовий», при цьому абревіатура залишилася колишньою (англ. Multi-Purpose Logistics Module - MPLM).
Розробку модулів доручили італійській компанії Alenia Aeronautica (колишня Alenia Spazio). Технічний контроль за роботою від 1994 веде Центр космічних польотів імені Маршалла (англ. Marshall Space Flight Center). Перший модуль виготовляли близько двох років — від квітня 1996 року до липня 1998 року. Витрати італійської сторони склали 150 млн. доларів США. 2 серпня 1998 року перший модуль «Леонардо» доставлено з Італії на мис Канаверал і 8 березня 2001 року він стартував до МКС у вантажному відсіку шатла Діскавері STS-102.
№ | Експедиція | Шаттл | Дата запуску | ММС |
5A.1 | STS-102 | Діскавері | 8 березня 2001 | Леонардо |
6A | STS-100 | Індевор | 19 квітня 2001 | Рафаель |
7A.1 | STS-105 | Діскавері | 10 серпня 2001 | Леонардо |
UF-1 | STS-108 | Індевор | 5 грудня 2001 | Рафаель |
UF-2 | STS-111 | Індевор | 5 червня 2002 | Леонардо |
LF 1 | STS-114 | Діскавері | 26 липня 2005 | Рафаель |
ULF 1.1 | STS-121 | Діскавері | 4 липня 2006 | Леонардо |
ULF 2 | STS-126 | Індевор | 15 листопада 2008 | Леонардо |
17A | STS-128 | Діскавері | 29 серпня 2009 | Леонардо |
19A | STS-131 | Діскавері | 5 квітня 2010 | Леонардо |
ULF 5 | STS-133 | Діскавері | 24 лютого 2011 | Леонардо |
ULF 7 | STS-135 | Атлантіс | 28 червня 2011 | Рафаель |
Герметичний багатофункціональний модуль
Один із багатоцільових модулів постачання — «Леонардо» — модифіковано, його використовують як довготривалий герметичний багатофункціональний модуль (англ. Permanent Logistics Module, Pressurized Multipurpose Module). Запуск відбувся в лютому 2011 року на STS-133.
Примітки
- Багатоцільовий модуль постачання Архівна копія на сайті Wayback Machine., НАСА (англ.)
- Постійний багатоцільовий модуль «Леонардо» (російською) . оригіналу за 9 травня 2012. Процитовано 25 липня 2011.
- Multi-Purpose Logistics Module Office. . Архів оригіналу за 14 березня 2012. Процитовано 20 червня 2008.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Bagatocilovij modul materialno tehnichnogo postachannya MMS angl Multi Purpose Logistics Module MPLM tri germetichni moduli sho perevozyatsya po odnomu u vantazhnomu vidsiku shatliv Priznacheni dlya transportuvannya vantazhiv na orbitu do Mizhnarodnoyi kosmichnoyi stanciyi i nazad iz vidpracovanimi materialami na Zemlyu Bagatocilovij modul postachannyaBagatocilovij modul postachannya Leonardo u vantazhnomu vidsiku shatla Diskaveri STS 102Tehnichni harakteristikiZ yednannya stikuvalnih vuzliv Bagatocilovij modul postachannya u Vikishovishi Moduli pobuduvalo ta nadalo NASA Italijske kosmichne agentstvo IKA Vhodyat do amerikanskogo segmentu MKS i ye vlasnistyu SShA Kozhen iz troh vantazhnih moduliv maye vlasnu nazvu yaku obrala italijska storona na chest vidomih ta talanovitih italijciv epohi Vidrodzhennya Leonardo Rafael ta Donatello Oficijno ogolosheno sho moduli nazvano na chest velikih italijskih diyachiv Epohi Vidrodzhennya Ale oskilki nazvi moduliv zbigayutsya z imenami troh iz chotiroh cherepashok nindzya to NASA MPLM Group rozrobila vidpovidnu emblemu programi moduliv cherepashka nindzya v kosmichnomu skafandri Oskilki avtorski prava na zobrazhennya cherepashok nalezhat studiyi Mirage Studios NASA v obmin na pravo vikoristovuvati logotip dovelosya peredati avtorski prava na logotip studiyi Budova ta priznachennyaYurij Gidzenko na tli obladnannya rozmishenogo v MMS foto 21 bereznya 2001 roku Modul MMS Leonardo gotuyut do polotu na shatli STS 121 foto 4 travnya 2006 roku Modul MMS Rafael zistikovanij z MKS za manipulyatorom Kanadarm2 pid chas ekspediciyi STS 114 foto 3 serpnya 2005 roku Kozhen modul MMS skladayetsya z germetichnogo korpusa u formi rivnostoronnogo cilindra zovni yakogo rozmisheno elementi mikrometeoritnogo zahistu sistemi stikuvannya ta termoregulyuvannya U moduli pidtrimuyetsya normalnij atmosfernij tisk Vin mozhe dostaviti na orbitu do 10 tonn vantazhu Rozrahovanij na 25 polotiv uprodovzh 10 rokiv Germetichnij korpus modulya vigotovleno z alyuminiyu vin maye taki osnovni harakteristiki Zagalna dovzhina 6 4 m Dovzhina cilindrichnoyi chastini 4 8 m Zovnishnij diametr 4 57 m Vnutrishnij diametr 4 2 m Tovshina stinok 3 mm Masa modulya bez vantazhu 4 760 kg Masa modulya z vantazhem 14 061 kg Vnutrishnij ob yem zhitlovij 30 1 m3 Harakteristiki troh moduliv identichni z odnim vinyatkom modul Donatello vidriznyayetsya vid dvoh svoyih pobratimiv tim sho zdatnij mistiti obladnannya yake potrebuye elektrozhivlennya Vid startu iz Zemli do stikuvannya z MKS u nomu bezperervno podayetsya elektrika do neobhidnogo obladnannya Modul Donatello v kosmos ne litav zgidno z planami NASA vin mav virushiti v kosmos navesni 2009 roku u skladi ekspediciyi Atlantis STS 128 Odnak u polit virushiv modul Leonardo i v skladi ekspediciyi Diskaveri STS 128 Pislya prilotu modul viluchayut iz shatla i stikuyut iz modulem Yuniti Pislya cogo MMS timchasovo staye chastinoyu stanciyi i mozhe vikoristovuvatisya yak naselenij vidsik dlya dvoh osib Pislya perenesennya privezenogo obladnannya ta vantazhiv ta zavantazhennya vidhodiv zi stanciyi kontejner znovu perenosyat u vantazhnij vidsik shatla ta vidpravlyayut na Zemlyu Logotip programi Oskilki nazvi moduliv zbigayutsya z imenami troh iz chotiroh personazhiv cherepashok nindzya to NASA MPLM Group rozrobila vidpovidnu emblemu programi moduliv cherepashka nindzya v kosmichnomu skafandri Sudyachi z chervonoyi pov yazki ce Rafael Oskilki avtorski prava na zobrazhennya cherepashok nalezhat studiyi Mirage Studios NASA v obmin na pravo vikoristovuvati logotip dovelosya peredati avtorski prava na logotip studiyi PodiyiSpochatku modul postachannya rozroblyala kompaniya Boying dlya amerikanskoyi kosmichnoyi stanciyi en Potim proyekt peredali Italijskomu kosmichnomu agentstvu IKA yake malo velikij dosvid stvorennya germetichnih moduliv shatlivskoyi stanciyi laboratoriyi Spejsleb ta yevropejskogo modulya MKS Kolambus a takozh stvorila dlya amerikanskogo segmentu MKS moduli Garmoni Trankviliti Kupol Z IKA u grudni 1991 roku pidpisano kontrakt na postachannya troh moduliv yaki otrimali nazvu Malij germetichnij modul postachannya angl Mini Pressurized Logistics Module MPLM Zgidno z cim kontraktom IKA v obmin na budivnictvo MPLM otrimuvav vid NASA dostup do vidsotka rozpodilu resursiv i robochogo chasu na MKS dlya provedennya naukovih doslidzhen 1993 roku pislya pereglyadu planiv budivnictva MKS dovzhinu moduliv podvoyeno a nazvu zmineno z malij germetichnij na bagatocilovij pri comu abreviatura zalishilasya kolishnoyu angl Multi Purpose Logistics Module MPLM Rozrobku moduliv doruchili italijskij kompaniyi Alenia Aeronautica kolishnya Alenia Spazio Tehnichnij kontrol za robotoyu vid 1994 vede Centr kosmichnih polotiv imeni Marshalla angl Marshall Space Flight Center Pershij modul vigotovlyali blizko dvoh rokiv vid kvitnya 1996 roku do lipnya 1998 roku Vitrati italijskoyi storoni sklali 150 mln dolariv SShA 2 serpnya 1998 roku pershij modul Leonardo dostavleno z Italiyi na mis Kanaveral i 8 bereznya 2001 roku vin startuvav do MKS u vantazhnomu vidsiku shatla Diskaveri STS 102 Ekspediciya Shattl Data zapusku MMS5A 1 STS 102 Diskaveri 8 bereznya 2001 Leonardo6A STS 100 Indevor 19 kvitnya 2001 Rafael7A 1 STS 105 Diskaveri 10 serpnya 2001 LeonardoUF 1 STS 108 Indevor 5 grudnya 2001 RafaelUF 2 STS 111 Indevor 5 chervnya 2002 LeonardoLF 1 STS 114 Diskaveri 26 lipnya 2005 RafaelULF 1 1 STS 121 Diskaveri 4 lipnya 2006 LeonardoULF 2 STS 126 Indevor 15 listopada 2008 Leonardo17A STS 128 Diskaveri 29 serpnya 2009 Leonardo19A STS 131 Diskaveri 5 kvitnya 2010 LeonardoULF 5 STS 133 Diskaveri 24 lyutogo 2011 LeonardoULF 7 STS 135 Atlantis 28 chervnya 2011 RafaelGermetichnij bagatofunkcionalnij modulDokladnishe Germetichnij bagatofunkcionalnij modul Odin iz bagatocilovih moduliv postachannya Leonardo modifikovano jogo vikoristovuyut yak dovgotrivalij germetichnij bagatofunkcionalnij modul angl Permanent Logistics Module Pressurized Multipurpose Module Zapusk vidbuvsya v lyutomu 2011 roku na STS 133 PrimitkiBagatocilovij modul postachannya Arhivna kopiya na sajti Wayback Machine NASA angl Postijnij bagatocilovij modul Leonardo rosijskoyu originalu za 9 travnya 2012 Procitovano 25 lipnya 2011 Multi Purpose Logistics Module Office Arhiv originalu za 14 bereznya 2012 Procitovano 20 chervnya 2008