Єронім, знаний також як Єронім Стридонський (лат. Hieronymus, дав.-гр. Ἱερώνυμος; близько 340, Стридон — 30 вересня 420, Вифлеєм) — християнський теолог, письменник, перекладач. Повне ім'я Євсевій Софроній Єроні́м. Відомий своїм перекладом тексту Біблії з єврейської мови на тогочасну латину, коментарями до Євангелія та історичними працями. Його переклад Вульгата (лат. Vulgata) до сьогодні залишається офіційним текстом Біблії, що використовується Католицькою церквою.
Єронім Стридонський | |
---|---|
лат. Eusebius Sophronius Hieronymus Stridonensis дав.-гр. Εὐσέβιος Σωφρόνιος Ἱερώνυμος | |
![]() | |
Народився | 345[2] d, Далмація або Далмація, Хорватія[3] |
Помер | 30 вересня 420 або 419[1] Вифлеєм, d[3] |
Поховання | Вифлеєм |
Країна | Стародавній Рим |
Діяльність | клерик, богослов, історик, апологет, перекладач Біблії, Анахорети, поет, письменник, біблеїст, перекладач, Учитель Церкви, Отці Церкви |
Вчителі | Евагрій Понтійський, Елій Донат і Аполінарій Лаодикійський |
Відомі учні | d |
Знання мов | латина[4][5][5], давньогрецька і давньоєврейська |
Magnum opus | Вульґата, d і d |
Посада | секретар[d] |
Конфесія | християнство[6] |
|
Єронім визнаний святим і доктором церкви католицькою, православною і лютеранською церквами та англіканською громадою. Святого Єроніма вважають одним з чотирьох Отців Церкви. Імовірний автор «Мартиролога Єроні́ма». День пам'яті припадає 30 вересня в Католицькій та 15 червня в Православній церкві. День пам'яті Єроніма (30 вересня) Міжнародна федерація перекладачів оголосила Міжнародним днем перекладачів. Святого вважають покровителем усіх перекладачів.
Біографія
Єронім народився в Стридоні, селі поблизу Емони на кордоні між Далмацією та Паннонією.
Повне його ім'я — Євсевій Софроній Єроні́м (лат. Eusebius Sophronius Hieronymus Stridonensis, дав.-гр. Εὐσέβιος Σωφρόνιος Ἱερώνυμος). Питання про дату народження та хронології його ранніх років життя є дискусійним. За власними словами Єроніма (Abacuc 2,3.14), коли оголосили про смерть імператора Юліана Відступника (помер в 363 році) він був в дитячому віці і вивчав граматику. Походив з іллірійської родини, хоча те, чи вмів він розмовляти іллірійськими мовами, є предметом суперечок.
Навернення до християнства
Єронім поїхав у Рим зі своїм другом Боносом із Сардики, щоб продовжувати риторичні та філософські студії. Тут Єронім навчався у римського ритора і граматика Елія Доната і вивчив латинську і принаймні частково грецьку мову. Згодом став одним з найосвіченіших Отців Церкви.
Хоча Єронім спочатку скептично ставився до християнства, в Римі він врешті-решт навернувся приблизно в 360—369 рр. Після цього вирушив з Боносом в Галлію і оселився в Трірі, де вперше зайнявся богословськими студіями, і скопіював коментар Ілларія з Пуатьє до Псалмів і трактат «De synodis» для свого друга Тиранія Руфіна.
Далі він зупинився на декілька місяців або навіть років у Руфіна в Аквілеї, де у нього з'явилось багато християнських друзів. Деякі з них супроводжували Єроніма, коли приблизно в 373 році він вирушив у подорож через Фракію та Малу Азію до північної Сирії. В Антіохії, де він пробув найдовше, двоє з його супутників померли, а сам він декілька разів важко хворів. Під час однієї з цих хвороб (приблизно взимку 373—374 рр.) Єронім мав видіння, яке змусило його відкласти світські заняття та присвятити себе Богові. Здається, він протягом тривалого часу утримувався від вивчення класики і глибоко заглибився у вивчення Біблії під впливом Аполлінарія Лаодикійського, який тоді викладав в Антіохії і ще не підозрювався в єресі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZpTDFOMFgwcGxjbTl0WlY5aWVWOU5hV05vWld4aGJtZGxiRzlmVFdWeWFYTnBYMlJoWDBOaGNtRjJZV2RuYVc4dWFuQmxaeTh5TWpCd2VDMVRkRjlLWlhKdmJXVmZZbmxmVFdsamFHVnNZVzVuWld4dlgwMWxjbWx6YVY5a1lWOURZWEpoZG1GbloybHZMbXB3WldjPS5qcGVn.jpeg)
Надихнувшись вивченням Біблії і охоплений прагненням до аскетичного покути, Єронім на деякий час вирушив на південний схід від Антіохії в Халкідську пустелю, відому під назвою «Сирійська Фіваїда» через велику кількість пустельників-аскетів, що її населяли в той час. У цей період він, за його власними словами, мав своїми супутниками «лише скорпіонів і диких звірів» і, здається, знайшов час щоб повернутись для навчання та письма. Він зробив свою першу спробу вивчити іврит під керівництвом наверненого єврея і листувався з єврейськими християнами в Антіохії. Приблизно в цей час він скопіював єврейське Євангеліє, фрагменти якого збереглися в його записках. Сьогодні воно відоме як [en] (грец. τὸ καθ' Ἑβραίους εὐαγγέλιον), яке назаретяни вважали справжнім Євангелієм від Матвія. Єронім переклав частини цього єврейського Євангелія грецькою мовою.
Повернувшись в Антіохію в 378 або 379 році, Єронім був висвячений там єпископом Павліном, очевидно, мимоволі та за умови, що він продовжить своє аскетичне життя. Незабаром після цього він поїхав до Константинополя, щоб продовжувати вивчати Писання під керівництвом Григорія Богослова. Він провів там біля двох років перед тим, як вирішив повернутись до Риму.
Повернення до Риму
В 382—385 роках він перебував у Римі, працюючи секретарем у папи Дамасія I та інших провідних римських християн. Був запрошений на синод 382 р., який було проведено для припинення схизми в Антіохії, оскільки на той час в Антіохії існували конкуруючі претенденти на посаду патріарха. Єронім супроводжував одного з претендентів — Павліна, назад до Риму, щоб зібрати тут голоси на його підтримку. Єронім відзначився перед папою і посів чільне місце серед папських радників та залишався протеже папи Дамасія I до його смерті у 384 р.
Перебуваючи папським радником Єронім розпочав здійснювати перегляд Біблії латиною на основі грецьких рукописів Нового Заповіту. Він також оновив на основі Септуагінти Псалтир з Книгою Псалмів, який тоді використовувався в Римі. Хоча він цього ще не усвідомлював, переклад значної частини того, що перетворилося на латинську Біблію «Вульгата», зайняв багато років і став його найважливішим досягненням
Єронім був відомий своїми повчаннями про християнське моральне життя, які він звертав до мешканців великих космополітичних центрів, таких як Рим. У Римі Єроніма оточувало коло шляхетних та добре освічених жінок, серед яких були представниці найблагородніших патриціанських родин, таких як вдови Леа, Марселла та Паула, з дочками Паули Блезілою та Евстохією. Те, що він схилив цих жінок до монашого життя подалі від розпусного Риму і нещадно критикував світське духовенства Риму, викликало дедалі більшу неприязнь до нього серед римського духовенства та їх прихильників. Тим не менш, його праці високо цінували жінки, які намагалися дотримуватися обітниці вести незаймане життя, віддане Ісусу. Його листи широко читали та розповсюджували по всій християнській імперії, і з стилю їх написання видно, що він усвідомлював, що ці незаймані жінки були не єдиною його аудиторією
Невдовзі після того, як 10 грудня 384 р. його покровитель папа Дамасій I помер, римським духовенством було проведене розслідування щодо чуток про неналежні стосунки Єроніма з вдовою Паулою, в результаті якого Єронім був змушений залишити свою посаду і виїхати з Риму.
Після Риму. Життя у Вифлеємі
У серпні 385 року Єронім назавжди покинув Рим і повернувся до Антіохії у супроводі свого брата Паулініана та кількох друзів, а трохи пізніше до них приєднались Паула з дочкою Евстохією, які вирішили закінчити свої дні у Святій Землі. Взимку 385 року Єронім виконував функції їх духовного порадника. Паломники, до яких приєднався Антіохійський єпископ Павлін, відвідали Єрусалим, Вифлеєм та святі місця Галілеї, а потім вирушили до Єгипту, місця подвижницького життя багатьох видатних християн.
В Олександрійській катехитичній школі Єронім слухав катехита Дідима Сліпця, який викладав пророка Осію та розповідав свої спогади про Антонія Великого, який помер за 30 років до того. Єронім деякий час провів у Нітрії, милуючись дисциплінованим спільним життям численних жителів цього «міста Господнього», але виявляючи навіть там «приховані змії», тобто вплив Орігена Олександрійського. Пізно влітку 388 року він повернувся в Палестину і провів решту життя, працюючи в печері поблизу Вифлеєму як вважається, тієї самої печери, де народився Ісус, в оточенні кількох друзів, як чоловіків, так і жінок (включаючи Паулу і Євстохій), якому він виступав як священик-провідник і вчитель.
Забезпечений Паулою засобами для існування та збільшенням своєї книгозбірні, Єронім проводив життя у безперервній літературній діяльності. До цих останніх 34 років його кар'єри належать найважливіші з його творів; його версія Старого Завіту з оригінального єврейського тексту, найкращі з його коментарів до Писань; його каталог християнських авторів; і діалог проти пелагів, літературну досконалість якого визнав навіть опонент. Його переклад Біблії — «Вульгата», був через одинадцять століть проголошений Тридентський собором як офіційний латинський переклад. До цього періоду належать також більшість його полемік, які виділяли його серед ортодоксальних отців, включаючи трактати проти Оригена, що пізніше підпав під анафему Єрусалимського єпископа Іван II та його раннього друга Руфіна. Пізніше, внаслідок його праць проти пелагіанізму, обурений натовп увірвався в монастирські будівлі, підпалив їх, напав на затворників і вбив диякона, змусивши Єроніма шукати захисту в сусідній фортеці в 416 році.
Літературна спадщина
Список праць Єроніма досить значний. Головні його роботи — латинський переклад Старого завіту, зроблений ним з єврейського тексту Старого Заповіту, але з використанням давньогрецьких текстів, і редакція латинської версії Нового Заповіту (лат. Itala або Vetus Latina), що одержали згодом назву Вульгата (лат. Vulgata). Крім Вульгати, Єронім відомий також своїми коментарями до Євангелій та історичною працею «Про відомих чоловіків» (лат. De viris illustribus). Зберігся також інший його історичний твір — «Хроніка», в якій він викладає події всесвітньої історії починаючи зі створення світу, ґрунтуючись на «Телекритиці» Євсевія Кесарійського з доповненнями. До спадщини Єроніма також входять більше 120 його листів.
Зображення
Художньо-символічно зображується або як кардинал, в крислатому капелюсі і червоному плащу (насправді Єронім був папським радником, титул кардинала був створений пізніше і присвоєно йому, таким чином, посмертно), або під час каяття в простому вбранні з каменем в руках, яким б'є себе в груди. Інші його символи — Біблія, мініатюрна церква і лев.
Легенди
Легенда про Єроніма каже, що під час його перебування в монастирі, до нього раптом прийшов кульгавий лев. Всі ченці розбіглися, а Єронім спокійно обстежив хвору лапу лева і витягнув з неї скалку. Після цього вдячний лев став його постійним супутником. Ченці звернулися з проханням до Єроніма змусити лева працювати, щоб він так само, як вони, сам заробляв собі хліб насущний. Єронім погодився і змусив лева стерегти монастирського осла, коли той возив дрова. Одного разу лев заблукав і осел залишився без охоронця. Залишеного без нагляду осла вкрали грабіжники і продали купцям, які його увели з своїм караваном. Повернувшись, лев не знайшов осла і, глибоко засмучений, пішов назад в монастир. Ченці при вигляді винного погляду лева вирішили, що він з'їв осла, і в спокутування гріха наказали левові робити роботу, що призначалася ослу. Лев підкорився і став смиренно працювати. Але одного разу лев побачив зниклого осла в каравані і як доказ своєї невинності з тріумфом привів цілий караван в монастир. (Підстава цієї легенди можна знайти в житії преп. Герасима (Йорданського).) У зв'язку з цією легендою Єронім в творах живопису майже завжди зображувався у супроводі лева.
Галерея
- Святий Єронім, занурений в читання. Доменіко Гірландайо
- Єронім у своїй келії. Картина Кранаха Старшого
- Єронім. Леонардо да Вінчі
- Єронім у келії (картина Антонелло да Мессіна).
- Святий Єронім читає на природі. Джованні Белліні
- Святий Ієронім. Рубенс
- Святий Єронім у келії (гравюра Альбрехт Дюрера). 1513-1514 рр.
- Святий Єронім. Торріджіано. Севільський музей витончених мистецтв
- Святий Єронім. Антоніс ван Дейк, 1-а третина XVII ст., Колекція Хайнца Кістерса
- Святий Єронім. Мартінес Монтаньєс
Див. також
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Єронім Стридонський |
Посилання
- 10 БЛИСКУЧИХ ВИСЛОВІВ СВЯТОГО ЄРОНІМА
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Єронім Стридонський
Примітки
- BeWeB
- Bibliothèque nationale de France Record #119074986 // BnF catalogue général — Paris: BnF.
- Catalog of the German National Library
- Mirabile: Digital Archives for Medieval Culture — SISMEL – Edizioni del Galluzzo.
- CONOR.Sl
- Синаксар
- Jerome, St; Hieronymus, Sophronius Eusebius; Jerome, Saint (2008-12). Commentary on Matthew (англ.). CUA Press. ISBN .
- Maisie Ward, Saint Jerome, Sheed & Ward, London 1950, p. 7 «It may be taken as certain that Jerome was an Italian, coming from that wedge of Italy which seems on the old maps to be driven between Dalmatia and Pannonia.»
- Tom Streeter, The Church and Western Culture: An Introduction to Church History, AuthorHouse 2006, p. 102 «Jerome was born around 340 AD at Stridon, a town in northeast Italy at the head of the Adriatic Ocean.»
- Pevarello, Daniele (2013). The Sentences of Sextus and the origins of Christian ascetiscism. [ 5 лютого 2016 у Wayback Machine.] Tübingen: Mohr Siebeck. p. 1.
- Walsh, Michael, ed. (1992), Butler's Lives of the Saints, New York: HarperCollins, p. 307
- Payne, Robert (1951), The Fathers of the Western Church, New York: Viking, p. 91
- Rebenich, Stefan (2002), Jerome, p. 211
- Pritz, Ray (1988), Nazarene Jewish Christianity: from the end of the New Testament, p. 50,
- Megan Hale Williams, The Monk and the Book: Jerome and the Making of Christian Scholarship, (Chicago: The University of Chicago Press, 2006)
- Bennett, Rod (2015). The Apostasy That Wasn't: The Extraordinary Story of the Unbreakable Early Church. Catholic Answers Press.
- Schaff, Philip; Wace, Henry (1893). A Select Library of Nicene and Post-Nicene Fathers of the Christian Church: St. Jerome: Letters and select works, 1893 (англ.). Christian literature Company.
- Le langage secret de la Renaissance: le symbolisme caché de l'art italien [ 21 серпня 2016 у Wayback Machine.] / Richard Stemp. — National geographic France, 2012. — С. 109. — 224 с. —
- Hope Werness, Continuum encyclopaedia of animal symbolism in art, 2006
- Hope Werness, Continuum encyclopaedia of animal symbolism in art, 2006
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Yeronim Yeronim znanij takozh yak Yeronim Stridonskij lat Hieronymus dav gr Ἱerwnymos blizko 340 0340 Stridon 30 veresnya 420 Vifleyem hristiyanskij teolog pismennik perekladach Povne im ya Yevsevij Sofronij Yeroni m Vidomij svoyim perekladom tekstu Bibliyi z yevrejskoyi movi na togochasnu latinu komentaryami do Yevangeliya ta istorichnimi pracyami Jogo pereklad Vulgata lat Vulgata do sogodni zalishayetsya oficijnim tekstom Bibliyi sho vikoristovuyetsya Katolickoyu cerkvoyu Yeronim Stridonskijlat Eusebius Sophronius Hieronymus Stridonensis dav gr Eὐsebios Swfronios ἹerwnymosNarodivsya 345 2 d Dalmaciya abo Dalmaciya Horvatiya 3 Pomer 30 veresnya 420 abo 419 1 Vifleyem d 3 Pohovannya VifleyemKrayina Starodavnij RimDiyalnist klerik bogoslov istorik apologet perekladach Bibliyi Anahoreti poet pismennik bibleyist perekladach Uchitel Cerkvi Otci CerkviVchiteli Evagrij Pontijskij Elij Donat i Apolinarij LaodikijskijVidomi uchni dZnannya mov latina 4 5 5 davnogrecka i davnoyevrejskaMagnum opus Vulgata d i dPosada sekretar d Konfesiya hristiyanstvo 6 Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u Vikishovishi Yeronim viznanij svyatim i doktorom cerkvi katolickoyu pravoslavnoyu i lyuteranskoyu cerkvami ta anglikanskoyu gromadoyu Svyatogo Yeronima vvazhayut odnim z chotiroh Otciv Cerkvi Imovirnij avtor Martirologa Yeroni ma Den pam yati pripadaye 30 veresnya v Katolickij ta 15 chervnya v Pravoslavnij cerkvi Den pam yati Yeronima 30 veresnya Mizhnarodna federaciya perekladachiv ogolosila Mizhnarodnim dnem perekladachiv Svyatogo vvazhayut pokrovitelem usih perekladachiv BiografiyaYeronim narodivsya v Stridoni seli poblizu Emoni na kordoni mizh Dalmaciyeyu ta Pannoniyeyu Povne jogo im ya Yevsevij Sofronij Yeroni m lat Eusebius Sophronius Hieronymus Stridonensis dav gr Eὐsebios Swfronios Ἱerwnymos Pitannya pro datu narodzhennya ta hronologiyi jogo rannih rokiv zhittya ye diskusijnim Za vlasnimi slovami Yeronima Abacuc 2 3 14 koli ogolosili pro smert imperatora Yuliana Vidstupnika pomer v 363 roci vin buv v dityachomu vici i vivchav gramatiku Pohodiv z illirijskoyi rodini hocha te chi vmiv vin rozmovlyati illirijskimi movami ye predmetom superechok Navernennya do hristiyanstva Yeronim poyihav u Rim zi svoyim drugom Bonosom iz Sardiki shob prodovzhuvati ritorichni ta filosofski studiyi Tut Yeronim navchavsya u rimskogo ritora i gramatika Eliya Donata i vivchiv latinsku i prinajmni chastkovo grecku movu Zgodom stav odnim z najosvichenishih Otciv Cerkvi Hocha Yeronim spochatku skeptichno stavivsya do hristiyanstva v Rimi vin vreshti resht navernuvsya priblizno v 360 369 rr Pislya cogo virushiv z Bonosom v Galliyu i oselivsya v Triri de vpershe zajnyavsya bogoslovskimi studiyami i skopiyuvav komentar Illariya z Puatye do Psalmiv i traktat De synodis dlya svogo druga Tiraniya Rufina Dali vin zupinivsya na dekilka misyaciv abo navit rokiv u Rufina v Akvileyi de u nogo z yavilos bagato hristiyanskih druziv Deyaki z nih suprovodzhuvali Yeronima koli priblizno v 373 roci vin virushiv u podorozh cherez Frakiyu ta Malu Aziyu do pivnichnoyi Siriyi V Antiohiyi de vin probuv najdovshe dvoye z jogo suputnikiv pomerli a sam vin dekilka raziv vazhko hvoriv Pid chas odniyeyi z cih hvorob priblizno vzimku 373 374 rr Yeronim mav vidinnya yake zmusilo jogo vidklasti svitski zanyattya ta prisvyatiti sebe Bogovi Zdayetsya vin protyagom trivalogo chasu utrimuvavsya vid vivchennya klasiki i gliboko zaglibivsya u vivchennya Bibliyi pid vplivom Apollinariya Laodikijskogo yakij todi vikladav v Antiohiyi i she ne pidozryuvavsya v yeresi Sv Yeronim Mikelandzhelo da Karavadzho 1607 Nadihnuvshis vivchennyam Bibliyi i ohoplenij pragnennyam do asketichnogo pokuti Yeronim na deyakij chas virushiv na pivdennij shid vid Antiohiyi v Halkidsku pustelyu vidomu pid nazvoyu Sirijska Fivayida cherez veliku kilkist pustelnikiv asketiv sho yiyi naselyali v toj chas U cej period vin za jogo vlasnimi slovami mav svoyimi suputnikami lishe skorpioniv i dikih zviriv i zdayetsya znajshov chas shob povernutis dlya navchannya ta pisma Vin zrobiv svoyu pershu sprobu vivchiti ivrit pid kerivnictvom navernenogo yevreya i listuvavsya z yevrejskimi hristiyanami v Antiohiyi Priblizno v cej chas vin skopiyuvav yevrejske Yevangeliye fragmenti yakogo zbereglisya v jogo zapiskah Sogodni vono vidome yak en grec tὸ ka8 Ἑbraioys eὐaggelion yake nazaretyani vvazhali spravzhnim Yevangeliyem vid Matviya Yeronim pereklav chastini cogo yevrejskogo Yevangeliya greckoyu movoyu Povernuvshis v Antiohiyu v 378 abo 379 roci Yeronim buv visvyachenij tam yepiskopom Pavlinom ochevidno mimovoli ta za umovi sho vin prodovzhit svoye asketichne zhittya Nezabarom pislya cogo vin poyihav do Konstantinopolya shob prodovzhuvati vivchati Pisannya pid kerivnictvom Grigoriya Bogoslova Vin proviv tam bilya dvoh rokiv pered tim yak virishiv povernutis do Rimu Povernennya do Rimu V 382 385 rokah vin perebuvav u Rimi pracyuyuchi sekretarem u papi Damasiya I ta inshih providnih rimskih hristiyan Buv zaproshenij na sinod 382 r yakij bulo provedeno dlya pripinennya shizmi v Antiohiyi oskilki na toj chas v Antiohiyi isnuvali konkuruyuchi pretendenti na posadu patriarha Yeronim suprovodzhuvav odnogo z pretendentiv Pavlina nazad do Rimu shob zibrati tut golosi na jogo pidtrimku Yeronim vidznachivsya pered papoyu i posiv chilne misce sered papskih radnikiv ta zalishavsya protezhe papi Damasiya I do jogo smerti u 384 r Perebuvayuchi papskim radnikom Yeronim rozpochav zdijsnyuvati pereglyad Bibliyi latinoyu na osnovi greckih rukopisiv Novogo Zapovitu Vin takozh onoviv na osnovi Septuaginti Psaltir z Knigoyu Psalmiv yakij todi vikoristovuvavsya v Rimi Hocha vin cogo she ne usvidomlyuvav pereklad znachnoyi chastini togo sho peretvorilosya na latinsku Bibliyu Vulgata zajnyav bagato rokiv i stav jogo najvazhlivishim dosyagnennyam Yeronim buv vidomij svoyimi povchannyami pro hristiyanske moralne zhittya yaki vin zvertav do meshkanciv velikih kosmopolitichnih centriv takih yak Rim U Rimi Yeronima otochuvalo kolo shlyahetnih ta dobre osvichenih zhinok sered yakih buli predstavnici najblagorodnishih patricianskih rodin takih yak vdovi Lea Marsella ta Paula z dochkami Pauli Bleziloyu ta Evstohiyeyu Te sho vin shiliv cih zhinok do monashogo zhittya podali vid rozpusnogo Rimu i neshadno kritikuvav svitske duhovenstva Rimu viklikalo dedali bilshu nepriyazn do nogo sered rimskogo duhovenstva ta yih prihilnikiv Tim ne mensh jogo praci visoko cinuvali zhinki yaki namagalisya dotrimuvatisya obitnici vesti nezajmane zhittya viddane Isusu Jogo listi shiroko chitali ta rozpovsyudzhuvali po vsij hristiyanskij imperiyi i z stilyu yih napisannya vidno sho vin usvidomlyuvav sho ci nezajmani zhinki buli ne yedinoyu jogo auditoriyeyu Nevdovzi pislya togo yak 10 grudnya 384 r jogo pokrovitel papa Damasij I pomer rimskim duhovenstvom bulo provedene rozsliduvannya shodo chutok pro nenalezhni stosunki Yeronima z vdovoyu Pauloyu v rezultati yakogo Yeronim buv zmushenij zalishiti svoyu posadu i viyihati z Rimu Pislya Rimu Zhittya u Vifleyemi U serpni 385 roku Yeronim nazavzhdi pokinuv Rim i povernuvsya do Antiohiyi u suprovodi svogo brata Pauliniana ta kilkoh druziv a trohi piznishe do nih priyednalis Paula z dochkoyu Evstohiyeyu yaki virishili zakinchiti svoyi dni u Svyatij Zemli Vzimku 385 roku Yeronim vikonuvav funkciyi yih duhovnogo poradnika Palomniki do yakih priyednavsya Antiohijskij yepiskop Pavlin vidvidali Yerusalim Vifleyem ta svyati miscya Galileyi a potim virushili do Yegiptu miscya podvizhnickogo zhittya bagatoh vidatnih hristiyan V Oleksandrijskij katehitichnij shkoli Yeronim sluhav katehita Didima Slipcya yakij vikladav proroka Osiyu ta rozpovidav svoyi spogadi pro Antoniya Velikogo yakij pomer za 30 rokiv do togo Yeronim deyakij chas proviv u Nitriyi miluyuchis disciplinovanim spilnim zhittyam chislennih zhiteliv cogo mista Gospodnogo ale viyavlyayuchi navit tam prihovani zmiyi tobto vpliv Origena Oleksandrijskogo Pizno vlitku 388 roku vin povernuvsya v Palestinu i proviv reshtu zhittya pracyuyuchi v pecheri poblizu Vifleyemu yak vvazhayetsya tiyeyi samoyi pecheri de narodivsya Isus v otochenni kilkoh druziv yak cholovikiv tak i zhinok vklyuchayuchi Paulu i Yevstohij yakomu vin vistupav yak svyashenik providnik i vchitel Zabezpechenij Pauloyu zasobami dlya isnuvannya ta zbilshennyam svoyeyi knigozbirni Yeronim provodiv zhittya u bezperervnij literaturnij diyalnosti Do cih ostannih 34 rokiv jogo kar yeri nalezhat najvazhlivishi z jogo tvoriv jogo versiya Starogo Zavitu z originalnogo yevrejskogo tekstu najkrashi z jogo komentariv do Pisan jogo katalog hristiyanskih avtoriv i dialog proti pelagiv literaturnu doskonalist yakogo viznav navit oponent Jogo pereklad Bibliyi Vulgata buv cherez odinadcyat stolit progoloshenij Tridentskij soborom yak oficijnij latinskij pereklad Do cogo periodu nalezhat takozh bilshist jogo polemik yaki vidilyali jogo sered ortodoksalnih otciv vklyuchayuchi traktati proti Origena sho piznishe pidpav pid anafemu Yerusalimskogo yepiskopa Ivan II ta jogo rannogo druga Rufina Piznishe vnaslidok jogo prac proti pelagianizmu oburenij natovp uvirvavsya v monastirski budivli pidpaliv yih napav na zatvornikiv i vbiv diyakona zmusivshi Yeronima shukati zahistu v susidnij forteci v 416 roci Literaturna spadshinaSpisok prac Yeronima dosit znachnij Golovni jogo roboti latinskij pereklad Starogo zavitu zroblenij nim z yevrejskogo tekstu Starogo Zapovitu ale z vikoristannyam davnogreckih tekstiv i redakciya latinskoyi versiyi Novogo Zapovitu lat Itala abo Vetus Latina sho oderzhali zgodom nazvu Vulgata lat Vulgata Krim Vulgati Yeronim vidomij takozh svoyimi komentaryami do Yevangelij ta istorichnoyu praceyu Pro vidomih cholovikiv lat De viris illustribus Zberigsya takozh inshij jogo istorichnij tvir Hronika v yakij vin vikladaye podiyi vsesvitnoyi istoriyi pochinayuchi zi stvorennya svitu gruntuyuchis na Telekritici Yevseviya Kesarijskogo z dopovnennyami Do spadshini Yeronima takozh vhodyat bilshe 120 jogo listiv ZobrazhennyaHudozhno simvolichno zobrazhuyetsya abo yak kardinal v krislatomu kapelyusi i chervonomu plashu naspravdi Yeronim buv papskim radnikom titul kardinala buv stvorenij piznishe i prisvoyeno jomu takim chinom posmertno abo pid chas kayattya v prostomu vbranni z kamenem v rukah yakim b ye sebe v grudi Inshi jogo simvoli Bibliya miniatyurna cerkva i lev LegendiLegenda pro Yeronima kazhe sho pid chas jogo perebuvannya v monastiri do nogo raptom prijshov kulgavij lev Vsi chenci rozbiglisya a Yeronim spokijno obstezhiv hvoru lapu leva i vityagnuv z neyi skalku Pislya cogo vdyachnij lev stav jogo postijnim suputnikom Chenci zvernulisya z prohannyam do Yeronima zmusiti leva pracyuvati shob vin tak samo yak voni sam zaroblyav sobi hlib nasushnij Yeronim pogodivsya i zmusiv leva steregti monastirskogo osla koli toj voziv drova Odnogo razu lev zablukav i osel zalishivsya bez ohoroncya Zalishenogo bez naglyadu osla vkrali grabizhniki i prodali kupcyam yaki jogo uveli z svoyim karavanom Povernuvshis lev ne znajshov osla i gliboko zasmuchenij pishov nazad v monastir Chenci pri viglyadi vinnogo poglyadu leva virishili sho vin z yiv osla i v spokutuvannya griha nakazali levovi robiti robotu sho priznachalasya oslu Lev pidkorivsya i stav smirenno pracyuvati Ale odnogo razu lev pobachiv zniklogo osla v karavani i yak dokaz svoyeyi nevinnosti z triumfom priviv cilij karavan v monastir Pidstava ciyeyi legendi mozhna znajti v zhitiyi prep Gerasima Jordanskogo U zv yazku z ciyeyu legendoyu Yeronim v tvorah zhivopisu majzhe zavzhdi zobrazhuvavsya u suprovodi leva GalereyaSvyatij Yeronim zanurenij v chitannya Domeniko Girlandajo Yeronim u svoyij keliyi Kartina Kranaha Starshogo Yeronim Leonardo da Vinchi Yeronim u keliyi kartina Antonello da Messina Svyatij Yeronim chitaye na prirodi Dzhovanni Bellini Svyatij Iyeronim Rubens Svyatij Yeronim u keliyi gravyura Albreht Dyurera 1513 1514 rr Svyatij Yeronim Torridzhiano Sevilskij muzej vitonchenih mistectv Svyatij Yeronim Antonis van Dejk 1 a tretina XVII st Kolekciya Hajnca Kistersa Svyatij Yeronim Martines MontanyesDiv takozhYezuati blazhennogo Yeronima Yeronimiti Svyatij Yeronim Kranah Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Yeronim StridonskijPosilannya10 BLISKUChIH VISLOVIV SVYaTOGO YeRONIMAVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Yeronim Stridonskij Primitki BeWeB d Track Q77541206 Bibliotheque nationale de France Record 119074986 BnF catalogue general Paris BnF d Track Q90d Track Q193563d Track Q15222191 Catalog of the German National Library d Track Q23833686 Mirabile Digital Archives for Medieval Culture SISMEL Edizioni del Galluzzo d Track Q85138432d Track Q85135665 CONOR Sl d Track Q16744133 Sinaksar d Track Q1999584 Jerome St Hieronymus Sophronius Eusebius Jerome Saint 2008 12 Commentary on Matthew angl CUA Press ISBN 978 0 8132 0117 7 Maisie Ward Saint Jerome Sheed amp Ward London 1950 p 7 It may be taken as certain that Jerome was an Italian coming from that wedge of Italy which seems on the old maps to be driven between Dalmatia and Pannonia Tom Streeter The Church and Western Culture An Introduction to Church History AuthorHouse 2006 p 102 Jerome was born around 340 AD at Stridon a town in northeast Italy at the head of the Adriatic Ocean Pevarello Daniele 2013 The Sentences of Sextus and the origins of Christian ascetiscism 5 lyutogo 2016 u Wayback Machine Tubingen Mohr Siebeck p 1 ISBN 978 3 16 152579 7 Walsh Michael ed 1992 Butler s Lives of the Saints New York HarperCollins p 307 Payne Robert 1951 The Fathers of the Western Church New York Viking p 91 Rebenich Stefan 2002 Jerome p 211 Pritz Ray 1988 Nazarene Jewish Christianity from the end of the New Testament p 50 Megan Hale Williams The Monk and the Book Jerome and the Making of Christian Scholarship Chicago The University of Chicago Press 2006 Bennett Rod 2015 The Apostasy That Wasn t The Extraordinary Story of the Unbreakable Early Church Catholic Answers Press ISBN 978 1 941663 49 3 Schaff Philip Wace Henry 1893 A Select Library of Nicene and Post Nicene Fathers of the Christian Church St Jerome Letters and select works 1893 angl Christian literature Company Le langage secret de la Renaissance le symbolisme cache de l art italien 21 serpnya 2016 u Wayback Machine Richard Stemp National geographic France 2012 S 109 224 s ISBN 9782822900003 Hope Werness Continuum encyclopaedia of animal symbolism in art 2006 Hope Werness Continuum encyclopaedia of animal symbolism in art 2006