Форті-Майл (англ. Forty Mile — 40 миль, Ch’ëdäh Ndëk — [en]) — одне з найвідоміших і найстаріших поселень на канадському Юконі, наразі місто-привид. В українському перекладі воно найчастіше зустрічається під назвою «Сорокова Миля», що прижилося після буквального перекладу назви селища з англійської в оповіданні Джека Лондона «The Men of Forty Mile» — «На Сороковій Милі».
Місто-привид
Координати H G O
|
Селище було засноване старателями 1886 року на південному березі річки Форті-Майл, де вона впадає в Юкон. Майже покинуте під час Клондайкської золотої лихоманки 1896—1899 років, селище надалі слугувало місцевому племені [en] (англ. Tr’ondëk Hwëch’in) і окремим мисливцям, рибалкам, було поліцейським і митним пунктом. Зараз цим історичним місцем співволодіють і розпоряджаються плем'я Тшондек-Гвечин і уряд Юкону (Канада).
Історія
Заснування
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZpTDBOb2FXVm1YMGx6WVdGalgyOW1YMGhoYmk1cWNHY3ZNekl3Y0hndFEyaHBaV1pmU1hOaFlXTmZiMlpmU0dGdUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Територія Форті-Майл використовувалася канадськими індіанцями задовго до заснування самого поселення. У цьому місці проходив маршрут сезонної міграції оленів через річку Юкон. Індіанці полювали там на оленів карібу, а на річці Форті-Майл ловили арктичного харіуса. Археологічні дослідження виявили кам'яні знаряддя праці, датовані 300 років до н.е.
1874 року представники Комерційної компанії Аляски — [en] і Альфред Мейо (Alfred Mayo) заснували факторію Форт-Релайянс, що розміщувалася вище по Юкону біля селища індіанців племені ген. Це була перша факторія у верхів'ях Юкону й відтоді стало традицією називати місця і річки за віддаллю від Форт-Релайянс. Саме тому Форті-Майл була так названа — і річка, і селище лежать на віддалі 40 миль (64 км) вниз по течії Юкону від Форт-Релайянс. Насправді від Форт-Релайянс до Форті-Майл 45 миль (72 км). Оригінальна назва річки мовою племені ген була Ch’ëdäh Dëk («Річка, що покрита листям»), яку старателі перекрутили на англ. Shitanda («Шітенда»). Перший білий дослідник цієї річки 1883 року [en] назвав її «Конусні горби» (англ. Cone Hill River), але ця назва не прижилася.
Наплив старателів
До 1886 року район гирла річки Форті-Майл двічі розвідувався старателями, але без особливого успіху. У вересні 1886 двоє старателів, Гаррі Медісон і Говард Франклін, послухавши поради [en], компаньйона Джека МакКвістена, піднялися на 37 км вище від гирла Форті-Майл і відразу натрапили на розсипи золота. Це були перші багаті золоті розсипи на Юконі. Новина про них відразу звабила багатьох старателів. Поспішаючи до Форті-Майл з річки Стюарт, вони скупили все, що можна в тамтешній факторії, якою заправляв Гарпер, що потім майже спричинило голод серед тих, хто лишився там зимувати.
Гарпер побоювався, що наплив старателів до Форті-Майл спричинить гостру нестачу продуктів на всьому Юконі. Він намагався знайти спосіб, щоб передати новину про нові золоті розсипи Джеку МакКвістену, який якраз у Сан-Франциско замовляв наступну партію продуктів для Комерційної компанії Аляски, але вже настала зима й єдиний шлях до цивілізації був лише через [en] до селища Даї. Один доброволець погодився доправити цю новину до зовнішнього світу. У січні 1887 від [en] до порту Даї з новиною про нові розсипи золота вирушив Том Вільямс разом з індіанським хлопцем, якого звали Боб і трьома собаками. На жаль, Том не був ні професійним погоничем собак, ані досвідченим старателем, а лише механіком з пароплава. До них ще ніхто не пробував здолати зворотний маршрут від Юкону до Даї взимку. Ще до Чилкутського перевалу у них закінчилися харчі й загинули всі собаки. На самому перевалі їх захопила снігова буря й вони три дні провели засипані снігом, маючи лише сухе борошно, щоб не померти з голоду. Після бурі Вільям вже не міг ходити сам, тому індіанський хлопець чотири милі ніс його з перевалу до Овечої стоянки, а далі вже з допомогою інших індіанців його на санках доправили до Даї до лавки капітана Джона Гейлі. Туди відразу зібралися місцеві старателі, щоб дізнатися, що змусило прибулих зробити таку небезпечну подорож. Але Вільям через два дні помер, не промовивши жодного слова. Індіанський хлопець, взявши жменю бобів, сказав: «Все золото — як ці боби». Як тільки послабла зима, 200 старателів з Дайї подалися до Форті-Майл.
Розквіт поселення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZrTDBadmNuUjVYMDFwYkdWZldYVnJiMjR1YW5Cbkx6TXlNSEI0TFVadmNuUjVYMDFwYkdWZldYVnJiMjR1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJqTDBadmNuUjViV2xzWlY5RGFYUjVKVEpEWDBGc1lYTnJZU1V5UTE5allWOHhPRGszWHlVeU9FeEJVazlEU0VWZk1qRXhKVEk1TG1wd1pXY3ZNekl3Y0hndFJtOXlkSGx0YVd4bFgwTnBkSGtsTWtOZlFXeGhjMnRoSlRKRFgyTmhYekU0T1RkZkpUSTRURUZTVDBOSVJWOHlNVEVsTWprdWFuQmxadz09LmpwZWc=.jpeg)
У 1886-1893 роках Форті-Майл було єдиним стаціонарним поселенням старателів на Юконі. Станом на 1894 Форті-Майл вже мав два магазини від Комерційної Компанії Аляски і Північно-Американської Торговельної і Транспортної Компанії. Кожна компанія мала по пароплаву, які в літню навігацію встигали робити по одному рейсу від селища Сент-Майкл до Форті-Майл (2 000 км в одну сторону). Форті-Майл мав свою бібліотеку, більярдний зал, 10 салунів, два ресторани, театр, оперу та кілька винокурень. До послуг мешканців були два лікарі, два ковалі, закрійник, годинниковий майстер — і це все лише на 1 000 мешканців селища і його околиць 1895 року. Усі будівлі були однотипними дерев'яними зрубами, і лише фальшиво декоровані фасади відрізняли ресторан від, скажімо, салуну чи опери.
Гаррі ДеВіндт так описував селище, яким він його побачив 1897 року: «… 80-90 жалюгідних кабін на брудному березі річки. Халупи розкидані аби-як, без жодного впорядкування, заболочені місця між ними засмічені корою обідраних дерев, порожніми бляшанками та іншим непотребом. Численні дерев'яні фундаменти позначають місця колишніх будинків. Великі вивіски зі словами „Готель“, „Салун“ і навіть „Будинок Опери“ прикрашають де-які будівлі, хоча часто бракує хліба і ніколи не закінчується спиртне.».
Національний склад жителів був різноманітним — американці, французи, німці, росіяни, шведи і навіть один чистокровний англієць. «Було забавно зайти в салун і слухати мішанину різних мов».
Форті-Майл посідає визначне місце в історії Канади і Юкону. Саме там було відкрите перше значне родовище золота в самородках і розроблені нові технології промивання золота, як, наприклад, розігрів взимку мерзлого ґрунту вогнем від багаття. На Юконі це було перше поселення білих людей (1887), перше поштове відділення (1894), перша школа (1893), місце перших офіційних переговорів між урядом Канади та індіанцями племені ген. У Форті-Майл вперше був піднятий прапор Юкону, почали збирати мито (1894) і там же був заснований перший відділок (Північно-Західної кінної поліції) на Юконі (1895). Вважається, що саме на Форті-Майл були розпочаті спроби щось вирощувати на юконській землі. Зима 1892 року видалася дуже лихá — багато поселенців захворіли на цингу. Наступного літа більшість старателів розкопали південні схили під грядки на картоплю, капусту, турнепс, салат. Урожай був мізерний, але достатній для лікувальних цілей. Найкращий урожай зібрали ті старателі, які засадили городину на дахах своїх будинків. Саме поблизу Форті-Майл був знайдений один з найбільших золотих самородків на Юконі — вагою 56,8 тройських унцій (1,77 кг).
Попри те, що річка Форті-Майл була першим значущим родовищем золота, ніхто зі старателів там не розбагатів. Навіть найбільш удачливі старателі жили від сезону до сезону, і все, що було здобуто важкою працею, витрачалося на продукти, матеріали і випивку, а часом і на жінок. Найбільші родовища золота були відкриті на початку 20-го століття, коли справу до своїх рук перебрали великі компанії.
Перше об'єднання старателів — [en] — було теж засноване у Форті-Майл у грудні 1894 року. До ордену приймалися лише старателі, що мешкали на Юконі з 1888 року. Головна мета Ордену — захист прав старателів, піклування про хворих та бідних. Девізом був вислів «роби іншим так само, як би ти хотів, щоб робили тобі». На місці заснування Ордену зараз розташовується камінь з пам'ятною табличкою.
Занепад містечка
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemMwTDFSc2FXNW5hWFF0YldGd0xXMXZaR2xtZVM1cWNHY3ZNekF3Y0hndFZHeHBibWRwZEMxdFlYQXRiVzlrYVdaNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
1893 року в районі Берч-Крик (350 км вниз за течією Юкону, територія Американської Аляски) відкрили розсипи золота і багато старателів з Форті-Майл перебралися до Серкл-Сіті. Через три роки, у серпні 1896, Джордж Кармак у салуні Біла Макфі оголосив про нове родовище золота на річці Клондайк. Річка була недалеко — лише 77 км вгору по Юкону, і цього разу майже все населення Форті-Майл кинулося у нову золоту лихоманку. Форті-Майл практично за одну ніч майже обезлюднів.
Старателі настільки поспішали до Клондайка, що покидали все своє майно. Своїх товаришів, які були на той час безпробудно п'яні, вантажили непритомними на човни у надії, що вони протверезіють у дорозі і щоб на їх ім'я зареєструвати ділянки. Канадський геодезист Вільям Огілві (англ. William Ogilvie) згодом писав:
![]() | Містечко знелюдніло, чоловіків, що були тижнями в стані хронічного запою, вантажили на човни як баласт і везли, щоб вони застовпили ділянки. Ділянки стовпилися і для друзів, яких на той час ще не було в цій країні. | ![]() |
Форт-Константіне, що тоді складався з дев'яти будинків, обгороджених частоколом, був майже покинутий, оскільки всі поліцейські пішли за золотошукачами на Клондайк. 1897 року два будинки з Форт-Константіне були розібрані й доставлені до Доусон-Сіті.
Після завершення Клондайкської золотої лихоманки багато розчарованих старателів повернулися до Форті-Майл і він залишався невеличким поселенням з поліцейським відділком, магазином і місіонерством при англіканській церкві. У 1898 місто знову ожило з населенням близько 1000 мешканців — білих та індіанців. Але відкриття золота у містечку Ном у 1899 вкотре зрушило старателів з місця і Форті-Майл вже ніколи потім не відродився до попереднього стану. 1901 року поліцейський відділок був перенесений до самого поселення Форті-Майл, де продовжували службу один капрал і 4 констеблі, маючи одну собачу упряжку і два каное. У наступні роки поліція зупиняла всіх, хто проходив через Форті-Майл чи пропливав по річці і збирала податки за видобуте золото. Практикувалися особисті обшуки старателів, а для обшуків осіб жіночої статі спеціально з Вайтгорсу була найнята Кейт Райян — перша поліціянтка у складі ПЗКП. Ще через 10 років у Форті-Майл залишався лише один офіцер і один констебель. 1929 року поліцейський відділок було закрито, 1935 року знову відкрито і остаточно закрито вже 1938 року.
Втім, журналіст-історик А. Роан вважає, що занепад Форті-Майл почався ще за два роки до відкриття золота на Клондайку, а саме — коли до поселення прибула поліція і почала впроваджувати канадські закони.
1904 року у Форті-Майл проживало 29 індіанців, які згодом були переселені до резервації [en] (3 км нижче від Доусон-Сіті). У 1921 у містечку залишалося 23 мешканці. У 1930-х у Форті-Майл мешкало 6 осіб, включаючи поліціянта, митника, власника крамниці й оператора готелю. Згодом там ще проживало кілька рибалок і мисливців. Останній мешканець містечка — Біл Кутуре, який невпинно продовжував намивати золото, – помер 1958 року.
Сучасний стан
Вікна і двери закриті щитами на зиму.
Протягом наступних років повені і весняні льодоходи невпинно знищували залишки містечка. Пошкоджена багаторічна мерзлота руйнувала фундаменти будинків. Шкоди додавали пожежі, спричинені туристами, і елементарне розкрадання майна. Будинок місії і школа були змиті повінню у 1940-х роках. 1967 року на річці Клінтон, яка впадає у річку Форті-Майл усього за 3 км вгору за течією від поселення Форті-Майл, компанією Cassiar Asbestos Corporation Limited був відкритий азбестовий рудник. Закинуте поселення Форті-Майл стає місцем відпочинку для гірників та їх сімей. У будинку англіканської церкви, що добре збереглася у Форті-Майл і яку відновили, були проведені кілька церемоній одруження. 1978 року рудник припинив роботу, але дороги до нього і металевий міст через річку Форті-Майл залишилися. Вони значно полегшують туристичний маршрут до Форті-Майл.
У період між травнем і жовтнем до Форті-Майл можна доїхати гайвеєм № 9 [en], далі 33 км гравійною дорогою Clinton Creek Road, що звивисто проходить по водорозділу до колишнього азбестового рудника [en]. І ще 3,5 км вниз ґрунтовою дорогою до річки Юкон. Ця ділянка складна і не кожна машина може її здолати, доїжджають туди зазвичай лише на повноприводних авто. Основна дорога у Форті-Майл — широка грунтова стежка по західному березі Юкону. Взимку цей маршрут непроїзний. Інший шлях до Сорокової Милі – по річці Юкон, вниз по течії від Доусон-Сіті, або вверх по течії від американської Аляски.
1998 року Форті-Майл, Форт-Константіне і Форт-Кудагі були оголошені пам'яткою історії, а 2006 року був затверджений план з відбудови й розвитку заповідної території. Починаючи з 2003 року, у Форті-Майл проводяться реставраційні роботи, щоб привабити туристів. Відреставровані англіканська церква, телеграфний офіс, відділок поліції, поштова станція, будинок Аляскинської комерційної компанії. Загалом у Форті-Майл збережено 18 будівель. Біля кожної будівлі є стенд з фотографіями, детальним описом та цитатами з історичних документів. Всередині будівель порожньо. У середині будинку церкви — лише підлога й стіни. У будинку поліції на першому поверсі облаштували собі примітивне житло працівники, що доглядають за селищем. Будинок телеграфної станції використовується для просушування та зберігання деревини для ремонту будівель. У будинку Комерційної Компанії Аляски (покинутий з 1915 року) є де-які знаряддя та інструменти з часів золотої лихоманки. У колишньому магазині («Swanson's General Store») влаштоване житло для короткочасної зупинки подорожуючих взимку. Там є книга реєстрації прибулих, стіл, стільці, пічка з плитою, трохи дров, лежак та інші сучасні домашні пожитки. Вікна будинку захищені від ведмедів металевими гратками від старих ліжок та полотнами пилок.
У західній частині Форті-Майл зберігся один цвинтар (всього було п'ять цвинтарів), на якому ще є 46 надгрібних стовпців, але лише сім з них мають розбірливі надписи. Ще далі — залишки двох будівель, де зберігали померлих взимку, коли неможливо було вирити в ґрунті могилу.
Спеціально для туристів облаштоване місце для наметів, розведення вогню, туалети. Згідно з книгою реєстрації, кожного літа Форті-Майл відвідують близько 500 туристів, і ще 100 — взимку. Незареєстрованих туристів набагато більше.
Зараз Форт-Константіне і Форт-Кудагі непридатні для відвідування.
Побут
Житло
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek00TDBOaFltbHVYMjl1WDNSb1pWOVpkV3R2Ymw5R2JHRjBjeTVxY0djdk16QXdjSGd0UTJGaWFXNWZiMjVmZEdobFgxbDFhMjl1WDBac1lYUnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF4TDFSM2IxOXRhVzVsY25OZmMybG1kR2x1WjE5MGFISnZkV2RvWDNCaGVWOWthWEowWDJadmNsOW5iMnhrWDJsdWMybGtaVjloWDJOaFltbHVKVEpEWDNCeWIySmhZbXg1WDFsMWEyOXVYMVJsY25KcGRHOXllU1V5UTE5allWOHhPRGs0WHlVeU9FaEZSMGRmTkRrekpUSTVMbXB3Wldjdk16QXdjSGd0VkhkdlgyMXBibVZ5YzE5emFXWjBhVzVuWDNSb2NtOTFaMmhmY0dGNVgyUnBjblJmWm05eVgyZHZiR1JmYVc1emFXUmxYMkZmWTJGaWFXNGxNa05mY0hKdlltRmliSGxmV1hWcmIyNWZWR1Z5Y21sMGIzSjVKVEpEWDJOaFh6RTRPVGhmSlRJNFNFVkhSMTgwT1RNbE1qa3VhbkJsWnc9PS5qcGVn.jpeg)
У першу зиму у Форті-Майл жило близько 16 чоловік у трьох дерев'яних зрубах на острові у гирлі річки Форті-Майл, ще 5 чоловік збудували собі зруби на березі. Згодом перших жителів називали «16 брехунів» за їх неймовірні оповідки про золоті самородки. Перші будівлі були зроблені і обставлені дуже примітивно — печі з каменю й глини та плаский камінь замість плити. Замість скла у вікна вставляли брили прозорого льоду.
Згодом будівлі трохи вдосконалювалися. Типовий зруб мав розмір 7х8 м, одне приміщення, одні двері й одне вікно. Ділянку на забудову попередньо розчищали від гілок, листя та моху. Це порушувало теплоізоляцію вічної мерзлоти. Ґрунт починав відтавати, просідати й через кілька сезонів будівля перекошувалася. Перекривався зруб жердинами, на які вкладався шар моху завтовшки 1 фут (30 см), і такий же шар глини. Стеля добре тримала тепло взимку і не протікала під час дощу влітку. Утім, сильних злив вона все ж не витримувала. Примітивні меблі виготовлялися з обтесаного дерева, навіть завіси на дверях були дерев'яними. Вікна завішували виправленими шкірами оленів, тканиною, закладали порожніми пляшками. Це трохи пропускало світло досередини, але побачити щось назовні було неможливо.
Торгівля
1889 року у Форті-Майл вже жило близько 200 старателів, коли Комерційна компанія Аляски почала регулярно доставляти товари своїм новим колісним пароплавом Arctic. Річка Форті-Майл була занадто мілка навіть для малих пароплавів, тому доставляти товари можна було лише по Юкону до гирла Форті-Майл. Перший пароплав з товарами прибув до Форті-Майл влітку 1886. На той час там ще не було жодної торговельної будівлі, тому торгівля велася з імпровізованого столу і за 48 годин всі запаси було розпродано.
Джек МакКвістен і Альфред Майо разом з Артуром Гарпером заснували восени 1887 року торговельний пункт у Форті-Майл. Він працював як факторія для індіанців і як лавка для старателів, але двох рейсів пароплавів ледве вистачало, щоб забезпечити старателів харчами й реманентом. Коли 1889 року новозбудований пароплав «Arctic» через поломки не зміг дістатися до Форті-Майл, багато старателів покинули селище на єдиному пароході «New Racket», але той все ж не встиг дістатися до Сент-Майкла і був затертий льодом. Старателі пішки добиралися решту 190 миль. Ті ж, що зосталися в Форті-Майл, провели дуже голодну зиму. Факторія МакКвістена була єдиними магазином для старателів аж до 1893. У цей рік, на північ через річку Форті-Майл, на західному березі Юкону була збудована факторія Північно-Американської Торговельної і Транспортної Компанії — Форт-Кудагі, оскільки сама річка Форті-Майл надто мілка навіть для невеликих суден. Утім, факторія МакКвістена залишалася більш привабливою для старателів, хоча у Форт-Кудагі товари були дешевші і кращого ґатунку. Головна причина — МакКвістен давав товари в борг — за долю від майбутнього добутого золота, а у Форт-Кудагі оплату вимагали негайно.
Огілві описував, як крамарі у Форті-Майл тримали в боргах старателів.
![]() | Старатель, що попереднього сезону взяв у МакКвістена товари в борг, прийшов до Джека, маючи тверді наміри закрити цей борг. Після привітань «Як справи?» та «А у тебе як?» старатель запитав у Джека скільки він тому винен. Перевірка боргової книги виявила, що старатель винен трохи більше семи сотень доларів. Це його дуже збентежило: «Сім сотень! Джек, я маю лише п'ятсот, як я можу заплатити сім сотень, коли маю лише п’ять?» «Не журися, давай свої п'ять сотень, а решта боргу почекає до наступного разу, коли ти намиєш ще золота» «Але ж Джек, мені потрібно ще придбати дещо. Як я це зроблю?» «Що ж, ми дамо тобі в кредит, як і раніше це робили». «Але, чорт візьми, Джек, я ще не промочив горлянку» «Гаразд, іди трохи розважся, повертайся назад, заплати, скільки в тебе ще залишиться, а решту отримаєш в кредит». У кожної людини є слабкі сторони, яким вона не може опиратися, і коли після відвідин салуна старатель з майже порожніми кишенями повертається до лавки, крамар милостиво дозволяє набрати йому товарів, збільшуючи борг до дванадцяти сотень доларів, що мають бути виплачені наступного сезону, і так без кінця.» | ![]() |
Розваги
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZoTDFOcllXZDNZWGt0YjJOMExURTRPVGN1YW5Cbkx6TXdNSEI0TFZOcllXZDNZWGt0YjJOMExURTRPVGN1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekk1TDFOaGJHOXZibDlwYm5SbGNtbHZjbDl6YUc5M2FXNW5YMkZmYldGdVgyRnVaRjl2ZEdobGNuTmZkMmwwYUY5bmIyeGtYMlIxYzNSZllXNWtYM05qWVd4bEpUSkRYMFJoZDNOdmJpVXlRMTlaZFd0dmJsOVVaWEp5YVhSdmNua2xNa05mWVhWMGRXMXVYekU0T1RsZkpUSTRRVXdsTWtKRFFWOHlOekE1SlRJNUxtcHdaeTh6TURCd2VDMVRZV3h2YjI1ZmFXNTBaWEpwYjNKZmMyaHZkMmx1WjE5aFgyMWhibDloYm1SZmIzUm9aWEp6WDNkcGRHaGZaMjlzWkY5a2RYTjBYMkZ1WkY5elkyRnNaU1V5UTE5RVlYZHpiMjRsTWtOZldYVnJiMjVmVkdWeWNtbDBiM0o1SlRKRFgyRjFkSFZ0Ymw4eE9EazVYeVV5T0VGTUpUSkNRMEZmTWpjd09TVXlPUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Наприкінці 1887 у Форті-Майл відкрився перший салун і невдовзі до послуг старателів було вже 10 подібних закладів. У салунах у літній сезон, коли прибували пароплави з продуктами, продавали віскі по 50 центів за рюмку. Восени віскі вже сильно розводили водою, щоб вистачило на довше. Взимку ж готували місцевий алкогольний напій — «гучіну» (hootchinoo), використовуючи патоку, цукор, засушені фрукти і ягоди, закваску замість дріжджів і додаючи що-небудь для смаку. Називали цей напій Forty-Rod Whiskey — «віскі на сорок перчів», бо жартома казали, що воно здатне вбити людину на віддалі сорока перчів — приблизно 200 м. Згідно з місцевим етикетом, кожен, хто замовляв собі випивку, пригощав усіх, хто був у полі зору. Відмовитися було б смертельною образою, хіба що б прийняти сигару за таку ж ціну замість випивки. Готівка на Юконі не водилася, тому всі розрахунки за спиртне здійснювалися золотим піском, який міряв бармен. Старатель, котрий давав свій мішечок із золотом бармену, відвертався спиною до нього, коли той відважував оплату, оскільки дивитися на цей ритуал означало б сумніватися в чесності бармена. За таких традицій кількох візитів старателя до салуну вистачало, щоб повністю витратити все, що було зароблено ним за літній сезон.
Де Віндт писав, що «.. провізія коштує половину своєї ваги в сріблі, а інколи (у голодні часи) — удесятеро більше, ніж вага золота» .
Розваг було обмаль — інколи заїжджали бродячі актори з простенькими виставами й водевілями, влаштовувалися досить нудні танці «скво-данс», у яких партнерками старателів були місцеві незворушні індіанки. І ще кілька жінок «сумнівної репутації» скрашували життя у селищі під час довгої безсонячної зими.
Життя індіанців
Індіанці племен Ген і [en] відразу налагодили торгівлю з білими поселенцями. У 1880-ті роки епідемія віспи значно зменшила чисельність індіанців і ті, що вижили, згодом перебралися до околиць Форті-Майл, узявши на себе забезпечення містечка м'ясом, дровами, шкіряним одягом та унтами. Ціни на їхні товари були дуже високі. Бішоп Бомпас скаржився, що «Ніщо не може бути більшим контрастом, ніж стан жалюгідної бідності …, в якому жили індіанці тридцять років тому, і багатство та марнотратство, з яким вони викидають сотні доларів на зайву їду, одяг та інші сумнівні речі. Індіанці встановлюють такі високі ціни на м'ясо і паливо, що скромному місіонерові важко жити поміж них…».
Утім, корінне населення й білі поселенці жили в мирі й злагоді, чому значно сприяла місіонерська діяльність єпископа Бомпаса. Багато білих чоловіків Форті-Майл жили з жінками-індіанками. Це були різні стосунки — деякі старателі офіційно одружувалися, інші просто жили разом. Ставлення до жінок-індіанок теж було різним. Частина чоловіків ставилися до них, як до рівноправних партнерів і навіть піклувалися, щоб їхні спільні діти отримували освіту в цивілізованому світі. Інші чоловіки залишали своїх співмешканок і спільних дітей як тільки їм захотілося пошукати золота деінде. Були й чоловіки, які просто кидали індіанок при появі білих жінок. Інколи збори старателів ставали на сторону покинутих індіанок з дітьми і змушували білих чоловіків або виплачувати компенсацію, або одружуватися.
Церковне життя
Відразу на наступний рік після заснування, до Форті-Майл був відряджений від англіканської церкви диякон Дж. Еллінгтон, але його особисті якості, а також незнання мови племені Ген зробили його мішенню досить грубих насмішок з боку старателів, тому наступного року він утік з поселення.
Лише у серпні 1892 року новий єпископ [en] разом з дружиною Шарлоттою оселилися у Форті-Майл. Відразу була відкрита перша місіонерська школа на Юконі від англіканської церкви, у якій дружина єпископа навчала індіанських дітей. Сама школа й місія перебували на окремому острові (англ. Mission Island), щоб відмежуватися від питних і гральних закладів Форті-Майл. Єпископ був відомий своєю невимогливістю до побуту та аскетичним способом життя, готовністю завжди допомогти ближньому, але його проповіді не мали особливого успіху серед старателів. Заледве два десятки старателів відвідували церкву. Вони не розуміли, що робить єпископ у цих краях, і віддавали перевагу посібникам з гірничої справи перед Біблією. Коли ж Бомпас спробував роздавати старателям релігійні книги, вони натомість питали за книги про історію й подорожі. Утім, дружину Бомпаса поважали і на перше Різдво (1892) їй подарували великий золотий самородок. Наступні представники англіканської церкви у 1894 та 1895 роках також мали більший успіх серед індіанців, ніж серед старателів. Навіть будинок місії та місіонерську школу будували індіанці. Лише кілька місцевих дітей відвідували її. Для індіанців віддати дитину в школу означало, що сім'я втрачала помічника і що сама дитина не набувала навичок життя в індіанському племені, тобто вже не могла потім знову прижитися у племені. Тому до школи віддавали дітей-сиріт, або тих, кого покинули батьки. Місіонерська школа таким чином перетворилася на дитячий притулок для індіанців. 1901 року єпископ Бомпас перевів школу до Каркрос, яка отримала там назву «Chootla Residential School». Це знаменувало початок культурного занепаду багатьох індіанських сімей.
Католицька церква також присилала своїх наставників до Форті-Майл. 1895 року отець Уільям Джадж прибув до селища, але й він не міг знайти спільної мови зі старателями. На той час старателі вже освоїли зимові технології добування золота і взимку працювали на своїх ділянках. У Форті-Майл залишилося не більше 150 людей і отець більше місяця в морози і хурделиці обходив старателів вверх по течії річки. Втім, пізніше він визнавав, що лише кілька чоловіків були вірними католиками, решта — непрактикуючі католики, або невіруючі.
Державні служби
Впровадження законів
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekU0TDFkcGJHeHBZVzFmVDJkcGJIWnBaVjhsTWpoemRYSjJaWGx2Y2lVeU9TNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RWMmxzYkdsaGJWOVBaMmxzZG1sbFh5VXlPSE4xY25abGVXOXlKVEk1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
На початках Форті-Майл, розташовуючись на канадській території, фактично жив за американськими законами, не сплачуючи Канаді мита за американські товари. Навіть поштові відправлення мали американські марки, оскільки більшість жителів були американцями і вважали, що перебувають на американській території. У перші роки у Форті-Майл не було мера чи управління, поліції, тюрми і писаних законів. Ніхто не голодував, хоча бідняків було багато. Кредити в лавках були без обмежень. Навіть без грошей (тобто золота) старатель міг отримати все, що йому потрібно, в борг. Новини про нові золоті поклади відразу ділилися між всіма. Замків на будинках не існувало і будь-хто, навіть за відсутності господаря, міг зайти до хати, розвести вогонь, перехопити своїх харчів, переспати на ліжку господаря й піти далі своєю дорогою. Гість лише мусів прибрати за собою й приготувати запас дров на розпалювання вогню. Це було більше, ніж ввічливість, оскільки в зимову пору життя людини інколи залежало від того, наскільки швидко можна розвести вогонь.
Закони впроваджувалася на загальних зборах старателів, як це колись практикувалося під час золотої лихоманки в Каліфорнії, і рішення у кримінальних чи цивільних справах приймалися більшістю голосів. За серйозні злочини (як, наприклад, замах на вбивство чи крадіжка) винного виганяли з поселення, давши йому на дорогу лише мінімальний запас провізії. У зимовий час це був майже смертельний вирок. Утім, у Форті-Майл було всього кілька таких випадків покарання. Згодом ці збори стали проводити в салунах, рішення часто приймали на користь штрафів, якими тут же розплачувалися за спиртні напої.
Канадський уряд ще 1889 року розглядав можливість запровадити канадські закони у Форті-Майл, але Вільям Огілві, що за дорученням від уряду Канади проводив геодезичні вишукування у цьому районі, зумів переконати урядовців, що більш суворі канадські норми змусять старателів оселитися на американській території. За його рекомендацією, у Форті-Майл у перші роки ніякі обмеження у старательстві не впроваджувалися.
1893 року єпископ написав дві скарги до комісара у справах індіанців в Оттаві, де описував спільні пиятики та бешкети білих та місцевих жителів, часто зі стріляниною. Його скарги не привернули увагу урядовців, але того ж року надійшов лист від секретаря Північно-Американської Торговельно-транспортної компанії. У цьому листі йшлося про ніби-то несправедливе рішення судових зборів старателів Форті-Майл, які обклали великим штрафом Джона Гейлі, управляючого Форт-Кудагі. Джон був американським громадянином, тому скарга мала вже міжнародний статус. Це був саме той Джон Гейлі, що раніше тримав лавку в Даї, і один з перших дізнався про золото на річці Форті-Майл. За першої ж нагоди старателі помстилися йому за вимоги негайної оплати за товари. Був лист і від Огілві, який вважав, що вже настав час запровадити у Форті-Майл канадські порядки. У відповідь канадський уряд направив двох поліціянтів для наведення порядку зі спиртним і «розпустою». Проте основною причиною відправлення поліцейських до Форті-Майл було збирання мита і той факт, що уряд Канади остерігався можливої анексії території американцями.
Поліція у Форті-Майл
У серпні 1894 року інспектор [en] і сержант Чарльз Браун прибули у містечко. Константіне пробув там чотири тижні. Він викупив 320 акрів території на північному березі річки для майбутньої поліцейської дільниці й повернувся у Вікторію (Британська Колумбія, Канада) для написання звіту. Сержант залишився зимувати на Юконі. Звіт Константіне був першим офіційним документом, що описував поселення, будівлі, місцевих людей, їх життєвий уклад, географію і клімат у Форті-Майл. У звіті було відзначено, що злочинність у Форті-Майл та його околицях була на дуже низькому рівні. Зареєстровано було лише три випадки, коли потрібне було втручання поліції. У одному з них чоловіка змусили залишити країну після того, як він зійшовся з чужою жінкою (щоб не спровокувати помсти колишнього чоловіка). Інші випадки — продаж спиртного індіанцям і бійка. У останньому випадку обвинувачений утік з території Канади. Поліцейські утвердили канадські порядки в містечку й зібрали за перший сезон 3200 доларів мита, яким обкладали продавців алкоголю і добуте золото. Через рік Константіне повернувся разом із цілим відділком — 20 поліцейських — і заснував Форт-Константіне поряд Форті-Майл, на північному березі річки, по сусідству з факторією Кудагі. Відразу при будівництві форту виявилося, що придбана територія була болотиста, кишіла комахами і взагалі була мало придатна для поселення. Але будівництво форту продовжувалося і невдовзі було споруджено дев'ять будинків та обнесено їх частоколом.
Старателі не були раді новим порядкам, оскільки оплата за реєстрацію ділянки зросла вп'ятеро й стала коштувати $15, а сама ділянка була обмежена 500 футами (152 м). Усього кілька за кілометрів на захід, на території американської Аляски, заявка коштувала $2–$3, а ділянка була 1320 футів (402 м). Утім, відкритого опору старателів новим порядкам майже не було. Улітку 1896 року відбулося перше і єдине протистояння зборів старателів і поліцейських. Конфлікт виник через ділянку, яку рішенням зборів конфіскували у власника за несплату боргів і спробували продати іншому старателю. Константіне застосував всю свою владу й авторитет, щоб утвердити, що лише представники влади мають право розв'язувати подібні конфлікти. Від осені 1896 року збори старателів, як судові засідання, припинилися. Але найбільше невдоволення місцевих старателів викликало розпорядження Константіне, що забороняло жінкам-танцівницям носити панталони. Деякі старателі вирішили, що у Форті-Майл вже забагато цивілізації та правил, і подалися далі в менш обжиті місця.
Під час Клондайкської золотої лихоманки кілька будинків з Форт-Константіне було перевезено до Доусон-сіті. 1901 року останній з будинків був перенесений через річку до Форті-Майл, де наступні кілька років продовжували нести службу п'ять поліцейських.
Поштова служба
Американський генерал [en], який провів кілька років на Алясці і Юконі (ще не бувши тоді військовим, а лише працівником міністерства сільського господарства США), згодом так описував 1892 рік:
![]() | ...Форті-Майл — найбільш усамітнене поселення на Землі, де ніч триває всю зиму, а день — усе літо, і де пошта приходить лише раз на рік. Ми були перші, хто прибув туди цієї весни, і привезли із собою річний запас новин для трьох сотень білих чоловіків, які разом з індіанцями становили населення цього золотодобувного табору на далекій півночі. Містечко розташоване по ліву руку на західному березі Юкону, у гирлі річки Форті-Майл. Серед старателів були чоловіки різних ґатунків, які проводили літо у вимиванні золота в лотках, а зиму — у грі в покер і балачках. | ![]() |
Пошта потрапляла у Форті-Майл лише один раз на рік з пароплавом. Інколи листи привозили новоприбулі старателі, але це було радше виняток, ніж правило, оскільки старателі мали достатньо поклажі, щоб ще перейматися поштовими відправленнями.
Клімат
Клімат Форті-Майл (1887 рік) | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показник | Січ. | Лют. | Бер. | Квіт. | Трав. | Черв. | Лип. | Серп. | Вер. | Жовт. | Лист. | Груд. | |
Абсолютний максимум, °C | −14,4 | 0,0 | 4,4 | 9,4 | 16,7 | 26,7 | 27,2 | 24,4 | 17,2 | 10,6 | −5,6 | −14,4 | |
Абсолютний мінімум, °C | −55,6 | −53,3 | −38,3 | −38,9 | −20,6 | −1,1 | 0,6 | 2,8 | −15 | −17,2 | −38,9 | −48,3 | |
Джерело: . |
Коментарі
- За іронією долі, сам Джек Лондон ніколи не був у Форті-Майл. Він лише проплив повз селище влітку 1898, коли хворим покидав Доусон-сіті.
- На той час це була єдина дерев'яна будівля в Даї.
- Одного разу старателі пожартували з Еллінгтона, запросивши його читати молитву над порожньою труною.
- Джек Лондон детально описує цей неписаний закон в оповіданні «Зникнення Маркуса Брайєна» (The Passing of Marcus O'Brien),
- В одному із звітів Огілві описував, що «... у Форті-Майл та Кудагі є кілька салунів і немає ніяких законів, які б регулювали їх. ... алкогольні напої не можуть бути ліквідовані з цих земель, навіть якщо вздовж річок розставити всю Північно-Західну Кінну Поліцію.»
- У розпорядженні міністра вказувалося, що «... в інтересах миру й добра в цій частині Канади, в інтересах державних прибутків надзвичайно бажано, щоб було вжито негайних заходів для регулювання й контролю торгівлі алкоголем, для адміністрування земель із цінними металами, для збирання податків з імпорту товарів для старателів зі США до Канади, для захисту індіанців і для впровадження загального правосуддя»
Примітки
- . Архів оригіналу за 22 вересня 2017. Процитовано 21 вересня 2019.
- . Архів оригіналу за 22 вересня 2017. Процитовано 21 вересня 2019.
- Yukon Government. Department of Tourism and Culture: Forty Mile. Архів оригіналу за 27 січня 2011. Процитовано 19 вересня 2019. (англ.)
- Gates, 1994, с. 8.
- Schwatka, 1893, с. 248.
- Webb, 1993, с. 79.
- Berton, 2001, с. 14.
- Johnson, 2001, с. 25–42.
- Adney, 1899, с. 238.
- Berton, 2001, с. 15.
- Gray, 2010, с. 26.
- De Windt, 1897, с. 139.
- De Windt, 1897, с. 144.
- Dobrowolsky, 2007 та p.11.
- Berton, 2001, с. 29.
- . Архів оригіналу за 6 лютого 2015. Процитовано 19 вересня 2019.
- Ogilvie, 1897, с. 58.
- . Архів оригіналу за 20 вересня 2017. Процитовано 18.09.2017. (англ.)
- A.J. Roan (5/30/2019). . Архів оригіналу за 23 вересня 2020. Процитовано 08 травня 2020. (англ.)
- Dobrowolsky, 2007, с. 32–37.
- . Архів оригіналу за 7 вересня 2019. Процитовано 8 травня 2020. (англ.)
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 8 листопада 2018. Процитовано 8 травня 2020. (англ.)
- Wright, 1976, с. 248–249.
- Berton, 2001, с. 16.
- Gates, 1976, с. 70.
- Berton, 2001, с. 24.
- Ogilvie, 1913, с. 102—104.
- Wright, 1976, с. 247.
- Gates, 1994, с. 77–78.
- De Widnt, 1897, с. 141.
- De Widnt, 1897, с. 140.
- Proceedings of the Church Missionary. 1895-1896. с. 400. Процитовано 09.05.2020. (англ.)
- Gates, 1994, с. 87.
- Wright, 1976, с. 253.
- Berton, 2001, с. 17-18.
- Gates, 1994, с. 76.
- Berton, 2001, с. 21.
- . Архів оригіналу за 14 травня 2020. Процитовано 08.05.2020. (англ.)
- Wright, 1976, с. 251.
- Wright, 1976, с. 214.
- Ogilvie, 1897.
- Gates, 1994, с. 69-70.
- . Архів оригіналу за 9 березня 2018. Процитовано 18.09.2017. (англ.)
- Wright, 1976, с. 259.
- Gates, 1994, с. 90.
- Yeend, 1996, с. 9.
- Coates, 2005, с. 74.
- Berton, 2001, с. 25.
- Funston, 1896, с. 575–585.
- Wright, 1976, с. 248.
- Adney, 1994, с. 469.
Література
- Ogilvie, William (1897). Information Respecting the Yukon District. Ottawa, Canada: Dept. of the Interior, Goverment Printing Office.
- Ogilvie, William (1913). Early Days on the Yukon. Ottawa, Canada: Thorbun & Abbott. с. 306.
- De Windt, Harry (1897). The Gold Field of Alaska. Spottiswoode and Co., London. с. 312.
- Adney, Edwin Tappan (1994). The Klondike Stampede. University of British Columbia Press. с. 496. ISBN .
- Johnson, James Albert (2001). George Carmack : the man of mystery who set off the Klondike gold rush. North Vancouver, B.C. : Whitecap Books. ISBN .
- Funston, Frederick (1896). Over the Chilkoot Pass to the Yukon. Scriber's Magazine, v.20.
- Berton, Pierre (2001). Klondike: The Last Great Gold Rush. Anchor Canada. ISBN .
- Gates, Michael (1994). Gold at Fortymile Creek: Early Days in the Yukon. Vancouver, Canada: UBS Press. ISBN .
- Wright, Allen A. (1976). Prelude to Bonanza: Discovery and Exploration of the Yukon. Sidney, BC, Canada: Gray's Publishing. ISBN .
- Coates, Ken S.; Morrison, William R. (2005). Land of the Midnight Sun. Univ of Washington Pr. ISBN .
- O'Neill, Daniel T. (2006). A Land Gone Lonesome: An Inland Voyage Along the Yukon River. Sidney, BC, Canada: Gray's Publishing. ISBN .
- Gray, Charlotte (2010). Gold Diggers. HarperCollins Publishers Ltd, Toronto, ON, Canada. ISBN .
- Dobrowolsky, Helen (2007). Forty Mile, Fort Cudahy, and Fort Constantine Interpretive Plan (document prepared for Tr'ondëk Hwëch'in Government of Yukon). Midnight Arts.
- Schwatka, Frederick (1894). A Summer in Alaska. W.J. Brooks.
- Webb, Melody (1993). Yukon, the Last Frontier. U.S. Department of the Interior.
- Yeend, Warren (1996). Gold Placers of the Historical Fortymile River Region, Alaska. U.S. Geological Survey.
Посилання
- Yukon Government. Department of Tourism and Culture. Forty Mile(англ.)
- http://trondekheritage.com/ [ 31 липня 2017 у Wayback Machine.]
Ця стаття належить до Української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Forti Majl angl Forty Mile 40 mil Ch edah Ndek en odne z najvidomishih i najstarishih poselen na kanadskomu Yukoni narazi misto privid V ukrayinskomu perekladi vono najchastishe zustrichayetsya pid nazvoyu Sorokova Milya sho prizhilosya pislya bukvalnogo perekladu nazvi selisha z anglijskoyi v opovidanni Dzheka Londona The Men of Forty Mile Na Sorokovij Mili Misto privid Forti Majl Sorokova Milya angl Forty Mile Koordinati 64 25 26 pn sh 140 32 17 zh d H G O Krayina Kanada KanadaAdminodinicya YukonData zasnuvannya 1886Oficijna mova anglijska mova francuzka mova Yukon Naselennya 0 osib Chasovij poyas UTC 8 vlitku UTC 7GeoNames 5956027OSM 391455 R Yukon Forti Majl Sorokova Milya Forti Majl Sorokova Milya Kanada Selishe bulo zasnovane staratelyami 1886 roku na pivdennomu berezi richki Forti Majl de vona vpadaye v Yukon Majzhe pokinute pid chas Klondajkskoyi zolotoyi lihomanki 1896 1899 rokiv selishe nadali sluguvalo miscevomu plemeni en angl Tr ondek Hwech in i okremim mislivcyam ribalkam bulo policejskim i mitnim punktom Zaraz cim istorichnim miscem spivvolodiyut i rozporyadzhayutsya plem ya Tshondek Gvechin i uryad Yukonu Kanada IstoriyaZasnuvannya Indianci plemeni gen korinni meshkanci cih teritorij Na znimku vozhd Isaak 1847 1932 Teritoriya Forti Majl vikoristovuvalasya kanadskimi indiancyami zadovgo do zasnuvannya samogo poselennya U comu misci prohodiv marshrut sezonnoyi migraciyi oleniv cherez richku Yukon Indianci polyuvali tam na oleniv karibu a na richci Forti Majl lovili arktichnogo hariusa Arheologichni doslidzhennya viyavili kam yani znaryaddya praci datovani 300 rokiv do n e 1874 roku predstavniki Komercijnoyi kompaniyi Alyaski en i Alfred Mejo Alfred Mayo zasnuvali faktoriyu Fort Relajyans sho rozmishuvalasya vishe po Yukonu bilya selisha indianciv plemeni gen Ce bula persha faktoriya u verhiv yah Yukonu j vidtodi stalo tradiciyeyu nazivati miscya i richki za viddallyu vid Fort Relajyans Same tomu Forti Majl bula tak nazvana i richka i selishe lezhat na viddali 40 mil 64 km vniz po techiyi Yukonu vid Fort Relajyans Naspravdi vid Fort Relajyans do Forti Majl 45 mil 72 km Originalna nazva richki movoyu plemeni gen bula Ch edah Dek Richka sho pokrita listyam yaku starateli perekrutili na angl Shitanda Shitenda Pershij bilij doslidnik ciyeyi richki 1883 roku en nazvav yiyi Konusni gorbi angl Cone Hill River ale cya nazva ne prizhilasya Napliv starateliv Forti Majl i girlo richki Forti Majl viglyad na pivden vverh po techiyi Yukonu Na perednomu plani z paroplavom bilya prichalu Fort Kudagi na zadnomu plani cherez richku Forti Majl mizh nimi roztashovuvavsya Fort Konstantine 1897 r Do 1886 roku rajon girla richki Forti Majl dvichi rozviduvavsya staratelyami ale bez osoblivogo uspihu U veresni 1886 dvoye starateliv Garri Medison i Govard Franklin posluhavshi poradi en kompanjona Dzheka MakKvistena pidnyalisya na 37 km vishe vid girla Forti Majl i vidrazu natrapili na rozsipi zolota Ce buli pershi bagati zoloti rozsipi na Yukoni Novina pro nih vidrazu zvabila bagatoh starateliv Pospishayuchi do Forti Majl z richki Styuart voni skupili vse sho mozhna v tamteshnij faktoriyi yakoyu zapravlyav Garper sho potim majzhe sprichinilo golod sered tih hto lishivsya tam zimuvati Garper poboyuvavsya sho napliv starateliv do Forti Majl sprichinit gostru nestachu produktiv na vsomu Yukoni Vin namagavsya znajti sposib shob peredati novinu pro novi zoloti rozsipi Dzheku MakKvistenu yakij yakraz u San Francisko zamovlyav nastupnu partiyu produktiv dlya Komercijnoyi kompaniyi Alyaski ale vzhe nastala zima j yedinij shlyah do civilizaciyi buv lishe cherez en do selisha Dayi Odin dobrovolec pogodivsya dopraviti cyu novinu do zovnishnogo svitu U sichni 1887 vid en do portu Dayi z novinoyu pro novi rozsipi zolota virushiv Tom Vilyams razom z indianskim hlopcem yakogo zvali Bob i troma sobakami Na zhal Tom ne buv ni profesijnim pogonichem sobak ani dosvidchenim staratelem a lishe mehanikom z paroplava Do nih she nihto ne probuvav zdolati zvorotnij marshrut vid Yukonu do Dayi vzimku She do Chilkutskogo perevalu u nih zakinchilisya harchi j zaginuli vsi sobaki Na samomu perevali yih zahopila snigova burya j voni tri dni proveli zasipani snigom mayuchi lishe suhe boroshno shob ne pomerti z golodu Pislya buri Vilyam vzhe ne mig hoditi sam tomu indianskij hlopec chotiri mili nis jogo z perevalu do Ovechoyi stoyanki a dali vzhe z dopomogoyu inshih indianciv jogo na sankah dopravili do Dayi do lavki kapitana Dzhona Gejli Tudi vidrazu zibralisya miscevi starateli shob diznatisya sho zmusilo pribulih zrobiti taku nebezpechnu podorozh Ale Vilyam cherez dva dni pomer ne promovivshi zhodnogo slova Indianskij hlopec vzyavshi zhmenyu bobiv skazav Vse zoloto yak ci bobi Yak tilki poslabla zima 200 starateliv z Dajyi podalisya do Forti Majl Rozkvit poselennya Istorichne misce Forti Majl z beregu richki Yukon U centri foto vidno budinok Pivnichno Zahidnoyi kinnoyi policiyi Forti Majl u dni vesnyanogo lodohodu Viglyad z protilezhnogo berega odnojmennoyi richki Najvisha budivlya na berezi Yukonu policejskij viddilok bl 1897 U 1886 1893 rokah Forti Majl bulo yedinim stacionarnim poselennyam starateliv na Yukoni Stanom na 1894 Forti Majl vzhe mav dva magazini vid Komercijnoyi Kompaniyi Alyaski i Pivnichno Amerikanskoyi Torgovelnoyi i Transportnoyi Kompaniyi Kozhna kompaniya mala po paroplavu yaki v litnyu navigaciyu vstigali robiti po odnomu rejsu vid selisha Sent Majkl do Forti Majl 2 000 km v odnu storonu Forti Majl mav svoyu biblioteku bilyardnij zal 10 saluniv dva restorani teatr operu ta kilka vinokuren Do poslug meshkanciv buli dva likari dva kovali zakrijnik godinnikovij majster i ce vse lishe na 1 000 meshkanciv selisha i jogo okolic 1895 roku Usi budivli buli odnotipnimi derev yanimi zrubami i lishe falshivo dekorovani fasadi vidriznyali restoran vid skazhimo salunu chi operi Garri DeVindt tak opisuvav selishe yakim vin jogo pobachiv 1897 roku 80 90 zhalyugidnih kabin na brudnomu berezi richki Halupi rozkidani abi yak bez zhodnogo vporyadkuvannya zabolocheni miscya mizh nimi zasmicheni koroyu obidranih derev porozhnimi blyashankami ta inshim nepotrebom Chislenni derev yani fundamenti poznachayut miscya kolishnih budinkiv Veliki viviski zi slovami Gotel Salun i navit Budinok Operi prikrashayut de yaki budivli hocha chasto brakuye hliba i nikoli ne zakinchuyetsya spirtne Nacionalnij sklad zhiteliv buv riznomanitnim amerikanci francuzi nimci rosiyani shvedi i navit odin chistokrovnij angliyec Bulo zabavno zajti v salun i sluhati mishaninu riznih mov Forti Majl posidaye viznachne misce v istoriyi Kanadi i Yukonu Same tam bulo vidkrite pershe znachne rodovishe zolota v samorodkah i rozrobleni novi tehnologiyi promivannya zolota yak napriklad rozigriv vzimku merzlogo gruntu vognem vid bagattya Na Yukoni ce bulo pershe poselennya bilih lyudej 1887 pershe poshtove viddilennya 1894 persha shkola 1893 misce pershih oficijnih peregovoriv mizh uryadom Kanadi ta indiancyami plemeni gen U Forti Majl vpershe buv pidnyatij prapor Yukonu pochali zbirati mito 1894 i tam zhe buv zasnovanij pershij viddilok Pivnichno Zahidnoyi kinnoyi policiyi na Yukoni 1895 Vvazhayetsya sho same na Forti Majl buli rozpochati sprobi shos viroshuvati na yukonskij zemli Zima 1892 roku vidalasya duzhe liha bagato poselenciv zahvorili na cingu Nastupnogo lita bilshist starateliv rozkopali pivdenni shili pid gryadki na kartoplyu kapustu turneps salat Urozhaj buv mizernij ale dostatnij dlya likuvalnih cilej Najkrashij urozhaj zibrali ti starateli yaki zasadili gorodinu na dahah svoyih budinkiv Same poblizu Forti Majl buv znajdenij odin z najbilshih zolotih samorodkiv na Yukoni vagoyu 56 8 trojskih uncij 1 77 kg Popri te sho richka Forti Majl bula pershim znachushim rodovishem zolota nihto zi starateliv tam ne rozbagativ Navit najbilsh udachlivi starateli zhili vid sezonu do sezonu i vse sho bulo zdobuto vazhkoyu praceyu vitrachalosya na produkti materiali i vipivku a chasom i na zhinok Najbilshi rodovisha zolota buli vidkriti na pochatku 20 go stolittya koli spravu do svoyih ruk perebrali veliki kompaniyi Pershe ob yednannya starateliv en bulo tezh zasnovane u Forti Majl u grudni 1894 roku Do ordenu prijmalisya lishe starateli sho meshkali na Yukoni z 1888 roku Golovna meta Ordenu zahist prav starateliv pikluvannya pro hvorih ta bidnih Devizom buv visliv robi inshim tak samo yak bi ti hotiv shob robili tobi Na misci zasnuvannya Ordenu zaraz roztashovuyetsya kamin z pam yatnoyu tablichkoyu Zanepad mistechka Forti Majl roztashovanij nedaleko vid miscya de Dzh Karmak vidkriv zoloto 1893 roku v rajoni Berch Krik 350 km vniz za techiyeyu Yukonu teritoriya Amerikanskoyi Alyaski vidkrili rozsipi zolota i bagato starateliv z Forti Majl perebralisya do Serkl Siti Cherez tri roki u serpni 1896 Dzhordzh Karmak u saluni Bila Makfi ogolosiv pro nove rodovishe zolota na richci Klondajk Richka bula nedaleko lishe 77 km vgoru po Yukonu i cogo razu majzhe vse naselennya Forti Majl kinulosya u novu zolotu lihomanku Forti Majl praktichno za odnu nich majzhe obezlyudniv Starateli nastilki pospishali do Klondajka sho pokidali vse svoye majno Svoyih tovarishiv yaki buli na toj chas bezprobudno p yani vantazhili nepritomnimi na chovni u nadiyi sho voni protvereziyut u dorozi i shob na yih im ya zareyestruvati dilyanki Kanadskij geodezist Vilyam Ogilvi angl William Ogilvie zgodom pisav Mistechko znelyudnilo cholovikiv sho buli tizhnyami v stani hronichnogo zapoyu vantazhili na chovni yak balast i vezli shob voni zastovpili dilyanki Dilyanki stovpilisya i dlya druziv yakih na toj chas she ne bulo v cij krayini Fort Konstantine sho todi skladavsya z dev yati budinkiv obgorodzhenih chastokolom buv majzhe pokinutij oskilki vsi policejski pishli za zolotoshukachami na Klondajk 1897 roku dva budinki z Fort Konstantine buli rozibrani j dostavleni do Douson Siti Pislya zavershennya Klondajkskoyi zolotoyi lihomanki bagato rozcharovanih starateliv povernulisya do Forti Majl i vin zalishavsya nevelichkim poselennyam z policejskim viddilkom magazinom i misionerstvom pri anglikanskij cerkvi U 1898 misto znovu ozhilo z naselennyam blizko 1000 meshkanciv bilih ta indianciv Ale vidkrittya zolota u mistechku Nom u 1899 vkotre zrushilo starateliv z miscya i Forti Majl vzhe nikoli potim ne vidrodivsya do poperednogo stanu 1901 roku policejskij viddilok buv perenesenij do samogo poselennya Forti Majl de prodovzhuvali sluzhbu odin kapral i 4 konstebli mayuchi odnu sobachu upryazhku i dva kanoe U nastupni roki policiya zupinyala vsih hto prohodiv cherez Forti Majl chi proplivav po richci i zbirala podatki za vidobute zoloto Praktikuvalisya osobisti obshuki starateliv a dlya obshukiv osib zhinochoyi stati specialno z Vajtgorsu bula najnyata Kejt Rajyan persha policiyantka u skladi PZKP She cherez 10 rokiv u Forti Majl zalishavsya lishe odin oficer i odin konstebel 1929 roku policejskij viddilok bulo zakrito 1935 roku znovu vidkrito i ostatochno zakrito vzhe 1938 roku Vtim zhurnalist istorik A Roan vvazhaye sho zanepad Forti Majl pochavsya she za dva roki do vidkrittya zolota na Klondajku a same koli do poselennya pribula policiya i pochala vprovadzhuvati kanadski zakoni 1904 roku u Forti Majl prozhivalo 29 indianciv yaki zgodom buli pereseleni do rezervaciyi en 3 km nizhche vid Douson Siti U 1921 u mistechku zalishalosya 23 meshkanci U 1930 h u Forti Majl meshkalo 6 osib vklyuchayuchi policiyanta mitnika vlasnika kramnici j operatora gotelyu Zgodom tam she prozhivalo kilka ribalok i mislivciv Ostannij meshkanec mistechka Bil Kuture yakij nevpinno prodovzhuvav namivati zoloto pomer 1958 roku Suchasnij stan Vidrestavrovanij budinok Pivnichno Zahidnoyi kinnoyi policiyi sho buv perenesenij z Fort Konstantine do Forti Majl Pravishe vid nogo telegrafna stanciya Vikna i dveri zakriti shitami na zimu Protyagom nastupnih rokiv poveni i vesnyani lodohodi nevpinno znishuvali zalishki mistechka Poshkodzhena bagatorichna merzlota rujnuvala fundamenti budinkiv Shkodi dodavali pozhezhi sprichineni turistami i elementarne rozkradannya majna Budinok misiyi i shkola buli zmiti povinnyu u 1940 h rokah 1967 roku na richci Klinton yaka vpadaye u richku Forti Majl usogo za 3 km vgoru za techiyeyu vid poselennya Forti Majl kompaniyeyu Cassiar Asbestos Corporation Limited buv vidkritij azbestovij rudnik Zakinute poselennya Forti Majl staye miscem vidpochinku dlya girnikiv ta yih simej U budinku anglikanskoyi cerkvi sho dobre zbereglasya u Forti Majl i yaku vidnovili buli provedeni kilka ceremonij odruzhennya 1978 roku rudnik pripiniv robotu ale dorogi do nogo i metalevij mist cherez richku Forti Majl zalishilisya Voni znachno polegshuyut turistichnij marshrut do Forti Majl U period mizh travnem i zhovtnem do Forti Majl mozhna doyihati gajveyem 9 en dali 33 km gravijnoyu dorogoyu Clinton Creek Road sho zvivisto prohodit po vodorozdilu do kolishnogo azbestovogo rudnika en I she 3 5 km vniz gruntovoyu dorogoyu do richki Yukon Cya dilyanka skladna i ne kozhna mashina mozhe yiyi zdolati doyizhdzhayut tudi zazvichaj lishe na povnoprivodnih avto Osnovna doroga u Forti Majl shiroka gruntova stezhka po zahidnomu berezi Yukonu Vzimku cej marshrut neproyiznij Inshij shlyah do Sorokovoyi Mili po richci Yukon vniz po techiyi vid Douson Siti abo vverh po techiyi vid amerikanskoyi Alyaski 1998 roku Forti Majl Fort Konstantine i Fort Kudagi buli ogolosheni pam yatkoyu istoriyi a 2006 roku buv zatverdzhenij plan z vidbudovi j rozvitku zapovidnoyi teritoriyi Pochinayuchi z 2003 roku u Forti Majl provodyatsya restavracijni roboti shob privabiti turistiv Vidrestavrovani anglikanska cerkva telegrafnij ofis viddilok policiyi poshtova stanciya budinok Alyaskinskoyi komercijnoyi kompaniyi Zagalom u Forti Majl zberezheno 18 budivel Bilya kozhnoyi budivli ye stend z fotografiyami detalnim opisom ta citatami z istorichnih dokumentiv Vseredini budivel porozhno U seredini budinku cerkvi lishe pidloga j stini U budinku policiyi na pershomu poversi oblashtuvali sobi primitivne zhitlo pracivniki sho doglyadayut za selishem Budinok telegrafnoyi stanciyi vikoristovuyetsya dlya prosushuvannya ta zberigannya derevini dlya remontu budivel U budinku Komercijnoyi Kompaniyi Alyaski pokinutij z 1915 roku ye de yaki znaryaddya ta instrumenti z chasiv zolotoyi lihomanki U kolishnomu magazini Swanson s General Store vlashtovane zhitlo dlya korotkochasnoyi zupinki podorozhuyuchih vzimku Tam ye kniga reyestraciyi pribulih stil stilci pichka z plitoyu trohi drov lezhak ta inshi suchasni domashni pozhitki Vikna budinku zahisheni vid vedmediv metalevimi gratkami vid starih lizhok ta polotnami pilok U zahidnij chastini Forti Majl zberigsya odin cvintar vsogo bulo p yat cvintariv na yakomu she ye 46 nadgribnih stovpciv ale lishe sim z nih mayut rozbirlivi nadpisi She dali zalishki dvoh budivel de zberigali pomerlih vzimku koli nemozhlivo bulo viriti v grunti mogilu Specialno dlya turistiv oblashtovane misce dlya nametiv rozvedennya vognyu tualeti Zgidno z knigoyu reyestraciyi kozhnogo lita Forti Majl vidviduyut blizko 500 turistiv i she 100 vzimku Nezareyestrovanih turistiv nabagato bilshe Zaraz Fort Konstantine i Fort Kudagi nepridatni dlya vidviduvannya PobutZhitlo Tipovij zrub starateliv na Yukoni 1901 r Starateli vseredini zrubu 1898 r U pershu zimu u Forti Majl zhilo blizko 16 cholovik u troh derev yanih zrubah na ostrovi u girli richki Forti Majl she 5 cholovik zbuduvali sobi zrubi na berezi Zgodom pershih zhiteliv nazivali 16 brehuniv za yih nejmovirni opovidki pro zoloti samorodki Pershi budivli buli zrobleni i obstavleni duzhe primitivno pechi z kamenyu j glini ta plaskij kamin zamist pliti Zamist skla u vikna vstavlyali brili prozorogo lodu Zgodom budivli trohi vdoskonalyuvalisya Tipovij zrub mav rozmir 7h8 m odne primishennya odni dveri j odne vikno Dilyanku na zabudovu poperedno rozchishali vid gilok listya ta mohu Ce porushuvalo teploizolyaciyu vichnoyi merzloti Grunt pochinav vidtavati prosidati j cherez kilka sezoniv budivlya perekoshuvalasya Perekrivavsya zrub zherdinami na yaki vkladavsya shar mohu zavtovshki 1 fut 30 sm i takij zhe shar glini Stelya dobre trimala teplo vzimku i ne protikala pid chas doshu vlitku Utim silnih zliv vona vse zh ne vitrimuvala Primitivni mebli vigotovlyalisya z obtesanogo dereva navit zavisi na dveryah buli derev yanimi Vikna zavishuvali vipravlenimi shkirami oleniv tkaninoyu zakladali porozhnimi plyashkami Ce trohi propuskalo svitlo doseredini ale pobachiti shos nazovni bulo nemozhlivo Torgivlya 1889 roku u Forti Majl vzhe zhilo blizko 200 starateliv koli Komercijna kompaniya Alyaski pochala regulyarno dostavlyati tovari svoyim novim kolisnim paroplavom Arctic Richka Forti Majl bula zanadto milka navit dlya malih paroplaviv tomu dostavlyati tovari mozhna bulo lishe po Yukonu do girla Forti Majl Pershij paroplav z tovarami pribuv do Forti Majl vlitku 1886 Na toj chas tam she ne bulo zhodnoyi torgovelnoyi budivli tomu torgivlya velasya z improvizovanogo stolu i za 48 godin vsi zapasi bulo rozprodano Dzhek MakKvisten i Alfred Majo razom z Arturom Garperom zasnuvali voseni 1887 roku torgovelnij punkt u Forti Majl Vin pracyuvav yak faktoriya dlya indianciv i yak lavka dlya starateliv ale dvoh rejsiv paroplaviv ledve vistachalo shob zabezpechiti starateliv harchami j remanentom Koli 1889 roku novozbudovanij paroplav Arctic cherez polomki ne zmig distatisya do Forti Majl bagato starateliv pokinuli selishe na yedinomu parohodi New Racket ale toj vse zh ne vstig distatisya do Sent Majkla i buv zatertij lodom Starateli pishki dobiralisya reshtu 190 mil Ti zh sho zostalisya v Forti Majl proveli duzhe golodnu zimu Faktoriya MakKvistena bula yedinimi magazinom dlya starateliv azh do 1893 U cej rik na pivnich cherez richku Forti Majl na zahidnomu berezi Yukonu bula zbudovana faktoriya Pivnichno Amerikanskoyi Torgovelnoyi i Transportnoyi Kompaniyi Fort Kudagi oskilki sama richka Forti Majl nadto milka navit dlya nevelikih suden Utim faktoriya MakKvistena zalishalasya bilsh privablivoyu dlya starateliv hocha u Fort Kudagi tovari buli deshevshi i krashogo gatunku Golovna prichina MakKvisten davav tovari v borg za dolyu vid majbutnogo dobutogo zolota a u Fort Kudagi oplatu vimagali negajno Ogilvi opisuvav yak kramari u Forti Majl trimali v borgah starateliv Staratel sho poperednogo sezonu vzyav u MakKvistena tovari v borg prijshov do Dzheka mayuchi tverdi namiri zakriti cej borg Pislya privitan Yak spravi ta A u tebe yak staratel zapitav u Dzheka skilki vin tomu vinen Perevirka borgovoyi knigi viyavila sho staratel vinen trohi bilshe semi soten dolariv Ce jogo duzhe zbentezhilo Sim soten Dzhek ya mayu lishe p yatsot yak ya mozhu zaplatiti sim soten koli mayu lishe p yat Ne zhurisya davaj svoyi p yat soten a reshta borgu pochekaye do nastupnogo razu koli ti namiyesh she zolota Ale zh Dzhek meni potribno she pridbati desho Yak ya ce zroblyu Sho zh mi damo tobi v kredit yak i ranishe ce robili Ale chort vizmi Dzhek ya she ne promochiv gorlyanku Garazd idi trohi rozvazhsya povertajsya nazad zaplati skilki v tebe she zalishitsya a reshtu otrimayesh v kredit U kozhnoyi lyudini ye slabki storoni yakim vona ne mozhe opiratisya i koli pislya vidvidin saluna staratel z majzhe porozhnimi kishenyami povertayetsya do lavki kramar milostivo dozvolyaye nabrati jomu tovariv zbilshuyuchi borg do dvanadcyati soten dolariv sho mayut buti viplacheni nastupnogo sezonu i tak bez kincya Rozvagi Tipovij salun na Alyasci kincya XIX stolittyaInter yer salunu Naprikinci 1887 u Forti Majl vidkrivsya pershij salun i nevdovzi do poslug starateliv bulo vzhe 10 podibnih zakladiv U salunah u litnij sezon koli pribuvali paroplavi z produktami prodavali viski po 50 centiv za ryumku Voseni viski vzhe silno rozvodili vodoyu shob vistachilo na dovshe Vzimku zh gotuvali miscevij alkogolnij napij guchinu hootchinoo vikoristovuyuchi patoku cukor zasusheni frukti i yagodi zakvasku zamist drizhdzhiv i dodayuchi sho nebud dlya smaku Nazivali cej napij Forty Rod Whiskey viski na sorok perchiv bo zhartoma kazali sho vono zdatne vbiti lyudinu na viddali soroka perchiv priblizno 200 m Zgidno z miscevim etiketom kozhen hto zamovlyav sobi vipivku prigoshav usih hto buv u poli zoru Vidmovitisya bulo b smertelnoyu obrazoyu hiba sho b prijnyati sigaru za taku zh cinu zamist vipivki Gotivka na Yukoni ne vodilasya tomu vsi rozrahunki za spirtne zdijsnyuvalisya zolotim piskom yakij miryav barmen Staratel kotrij davav svij mishechok iz zolotom barmenu vidvertavsya spinoyu do nogo koli toj vidvazhuvav oplatu oskilki divitisya na cej ritual oznachalo b sumnivatisya v chesnosti barmena Za takih tradicij kilkoh vizitiv staratelya do salunu vistachalo shob povnistyu vitratiti vse sho bulo zarobleno nim za litnij sezon De Vindt pisav sho proviziya koshtuye polovinu svoyeyi vagi v sribli a inkoli u golodni chasi udesyatero bilshe nizh vaga zolota Rozvag bulo obmal inkoli zayizhdzhali brodyachi aktori z prostenkimi vistavami j vodevilyami vlashtovuvalisya dosit nudni tanci skvo dans u yakih partnerkami starateliv buli miscevi nezvorushni indianki I she kilka zhinok sumnivnoyi reputaciyi skrashuvali zhittya u selishi pid chas dovgoyi bezsonyachnoyi zimi Zhittya indianciv Indianci plemen Gen i en vidrazu nalagodili torgivlyu z bilimi poselencyami U 1880 ti roki epidemiya vispi znachno zmenshila chiselnist indianciv i ti sho vizhili zgodom perebralisya do okolic Forti Majl uzyavshi na sebe zabezpechennya mistechka m yasom drovami shkiryanim odyagom ta untami Cini na yihni tovari buli duzhe visoki Bishop Bompas skarzhivsya sho Nisho ne mozhe buti bilshim kontrastom nizh stan zhalyugidnoyi bidnosti v yakomu zhili indianci tridcyat rokiv tomu i bagatstvo ta marnotratstvo z yakim voni vikidayut sotni dolariv na zajvu yidu odyag ta inshi sumnivni rechi Indianci vstanovlyuyut taki visoki cini na m yaso i palivo sho skromnomu misionerovi vazhko zhiti pomizh nih Utim korinne naselennya j bili poselenci zhili v miri j zlagodi chomu znachno spriyala misionerska diyalnist yepiskopa Bompasa Bagato bilih cholovikiv Forti Majl zhili z zhinkami indiankami Ce buli rizni stosunki deyaki starateli oficijno odruzhuvalisya inshi prosto zhili razom Stavlennya do zhinok indianok tezh bulo riznim Chastina cholovikiv stavilisya do nih yak do rivnopravnih partneriv i navit pikluvalisya shob yihni spilni diti otrimuvali osvitu v civilizovanomu sviti Inshi choloviki zalishali svoyih spivmeshkanok i spilnih ditej yak tilki yim zahotilosya poshukati zolota deinde Buli j choloviki yaki prosto kidali indianok pri poyavi bilih zhinok Inkoli zbori starateliv stavali na storonu pokinutih indianok z ditmi i zmushuvali bilih cholovikiv abo viplachuvati kompensaciyu abo odruzhuvatisya Cerkovne zhittyaVidrazu na nastupnij rik pislya zasnuvannya do Forti Majl buv vidryadzhenij vid anglikanskoyi cerkvi diyakon Dzh Ellington ale jogo osobisti yakosti a takozh neznannya movi plemeni Gen zrobili jogo mishennyu dosit grubih nasmishok z boku starateliv tomu nastupnogo roku vin utik z poselennya Lishe u serpni 1892 roku novij yepiskop en razom z druzhinoyu Sharlottoyu oselilisya u Forti Majl Vidrazu bula vidkrita persha misionerska shkola na Yukoni vid anglikanskoyi cerkvi u yakij druzhina yepiskopa navchala indianskih ditej Sama shkola j misiya perebuvali na okremomu ostrovi angl Mission Island shob vidmezhuvatisya vid pitnih i gralnih zakladiv Forti Majl Yepiskop buv vidomij svoyeyu nevimoglivistyu do pobutu ta asketichnim sposobom zhittya gotovnistyu zavzhdi dopomogti blizhnomu ale jogo propovidi ne mali osoblivogo uspihu sered starateliv Zaledve dva desyatki starateliv vidviduvali cerkvu Voni ne rozumili sho robit yepiskop u cih krayah i viddavali perevagu posibnikam z girnichoyi spravi pered Bibliyeyu Koli zh Bompas sprobuvav rozdavati staratelyam religijni knigi voni natomist pitali za knigi pro istoriyu j podorozhi Utim druzhinu Bompasa povazhali i na pershe Rizdvo 1892 yij podaruvali velikij zolotij samorodok Nastupni predstavniki anglikanskoyi cerkvi u 1894 ta 1895 rokah takozh mali bilshij uspih sered indianciv nizh sered starateliv Navit budinok misiyi ta misionersku shkolu buduvali indianci Lishe kilka miscevih ditej vidviduvali yiyi Dlya indianciv viddati ditinu v shkolu oznachalo sho sim ya vtrachala pomichnika i sho sama ditina ne nabuvala navichok zhittya v indianskomu plemeni tobto vzhe ne mogla potim znovu prizhitisya u plemeni Tomu do shkoli viddavali ditej sirit abo tih kogo pokinuli batki Misionerska shkola takim chinom peretvorilasya na dityachij pritulok dlya indianciv 1901 roku yepiskop Bompas pereviv shkolu do Karkros yaka otrimala tam nazvu Chootla Residential School Ce znamenuvalo pochatok kulturnogo zanepadu bagatoh indianskih simej Katolicka cerkva takozh prisilala svoyih nastavnikiv do Forti Majl 1895 roku otec Uilyam Dzhadzh pribuv do selisha ale j vin ne mig znajti spilnoyi movi zi staratelyami Na toj chas starateli vzhe osvoyili zimovi tehnologiyi dobuvannya zolota i vzimku pracyuvali na svoyih dilyankah U Forti Majl zalishilosya ne bilshe 150 lyudej i otec bilshe misyacya v morozi i hurdelici obhodiv starateliv vverh po techiyi richki Vtim piznishe vin viznavav sho lishe kilka cholovikiv buli virnimi katolikami reshta nepraktikuyuchi katoliki abo neviruyuchi Derzhavni sluzhbiVprovadzhennya zakoniv Vilyam Ogilvi viznachnij kanadskij geodezist doslidnik i Komisar Yukonu Na pochatkah Forti Majl roztashovuyuchis na kanadskij teritoriyi faktichno zhiv za amerikanskimi zakonami ne splachuyuchi Kanadi mita za amerikanski tovari Navit poshtovi vidpravlennya mali amerikanski marki oskilki bilshist zhiteliv buli amerikancyami i vvazhali sho perebuvayut na amerikanskij teritoriyi U pershi roki u Forti Majl ne bulo mera chi upravlinnya policiyi tyurmi i pisanih zakoniv Nihto ne goloduvav hocha bidnyakiv bulo bagato Krediti v lavkah buli bez obmezhen Navit bez groshej tobto zolota staratel mig otrimati vse sho jomu potribno v borg Novini pro novi zoloti pokladi vidrazu dililisya mizh vsima Zamkiv na budinkah ne isnuvalo i bud hto navit za vidsutnosti gospodarya mig zajti do hati rozvesti vogon perehopiti svoyih harchiv perespati na lizhku gospodarya j piti dali svoyeyu dorogoyu Gist lishe musiv pribrati za soboyu j prigotuvati zapas drov na rozpalyuvannya vognyu Ce bulo bilshe nizh vvichlivist oskilki v zimovu poru zhittya lyudini inkoli zalezhalo vid togo naskilki shvidko mozhna rozvesti vogon Zakoni vprovadzhuvalasya na zagalnih zborah starateliv yak ce kolis praktikuvalosya pid chas zolotoyi lihomanki v Kaliforniyi i rishennya u kriminalnih chi civilnih spravah prijmalisya bilshistyu golosiv Za serjozni zlochini yak napriklad zamah na vbivstvo chi kradizhka vinnogo viganyali z poselennya davshi jomu na dorogu lishe minimalnij zapas proviziyi U zimovij chas ce buv majzhe smertelnij virok Utim u Forti Majl bulo vsogo kilka takih vipadkiv pokarannya Zgodom ci zbori stali provoditi v salunah rishennya chasto prijmali na korist shtrafiv yakimi tut zhe rozplachuvalisya za spirtni napoyi Kanadskij uryad she 1889 roku rozglyadav mozhlivist zaprovaditi kanadski zakoni u Forti Majl ale Vilyam Ogilvi sho za doruchennyam vid uryadu Kanadi provodiv geodezichni vishukuvannya u comu rajoni zumiv perekonati uryadovciv sho bilsh suvori kanadski normi zmusyat starateliv oselitisya na amerikanskij teritoriyi Za jogo rekomendaciyeyu u Forti Majl u pershi roki niyaki obmezhennya u staratelstvi ne vprovadzhuvalisya 1893 roku yepiskop napisav dvi skargi do komisara u spravah indianciv v Ottavi de opisuvav spilni piyatiki ta beshketi bilih ta miscevih zhiteliv chasto zi strilyaninoyu Jogo skargi ne privernuli uvagu uryadovciv ale togo zh roku nadijshov list vid sekretarya Pivnichno Amerikanskoyi Torgovelno transportnoyi kompaniyi U comu listi jshlosya pro nibi to nespravedlive rishennya sudovih zboriv starateliv Forti Majl yaki obklali velikim shtrafom Dzhona Gejli upravlyayuchogo Fort Kudagi Dzhon buv amerikanskim gromadyaninom tomu skarga mala vzhe mizhnarodnij status Ce buv same toj Dzhon Gejli sho ranishe trimav lavku v Dayi i odin z pershih diznavsya pro zoloto na richci Forti Majl Za pershoyi zh nagodi starateli pomstilisya jomu za vimogi negajnoyi oplati za tovari Buv list i vid Ogilvi yakij vvazhav sho vzhe nastav chas zaprovaditi u Forti Majl kanadski poryadki U vidpovid kanadskij uryad napraviv dvoh policiyantiv dlya navedennya poryadku zi spirtnim i rozpustoyu Prote osnovnoyu prichinoyu vidpravlennya policejskih do Forti Majl bulo zbirannya mita i toj fakt sho uryad Kanadi osterigavsya mozhlivoyi aneksiyi teritoriyi amerikancyami Policiya u Forti Majl U serpni 1894 roku inspektor en i serzhant Charlz Braun pribuli u mistechko Konstantine probuv tam chotiri tizhni Vin vikupiv 320 akriv teritoriyi na pivnichnomu berezi richki dlya majbutnoyi policejskoyi dilnici j povernuvsya u Viktoriyu Britanska Kolumbiya Kanada dlya napisannya zvitu Serzhant zalishivsya zimuvati na Yukoni Zvit Konstantine buv pershim oficijnim dokumentom sho opisuvav poselennya budivli miscevih lyudej yih zhittyevij uklad geografiyu i klimat u Forti Majl U zviti bulo vidznacheno sho zlochinnist u Forti Majl ta jogo okolicyah bula na duzhe nizkomu rivni Zareyestrovano bulo lishe tri vipadki koli potribne bulo vtruchannya policiyi U odnomu z nih cholovika zmusili zalishiti krayinu pislya togo yak vin zijshovsya z chuzhoyu zhinkoyu shob ne sprovokuvati pomsti kolishnogo cholovika Inshi vipadki prodazh spirtnogo indiancyam i bijka U ostannomu vipadku obvinuvachenij utik z teritoriyi Kanadi Policejski utverdili kanadski poryadki v mistechku j zibrali za pershij sezon 3200 dolariv mita yakim obkladali prodavciv alkogolyu i dobute zoloto Cherez rik Konstantine povernuvsya razom iz cilim viddilkom 20 policejskih i zasnuvav Fort Konstantine poryad Forti Majl na pivnichnomu berezi richki po susidstvu z faktoriyeyu Kudagi Vidrazu pri budivnictvi fortu viyavilosya sho pridbana teritoriya bula bolotista kishila komahami i vzagali bula malo pridatna dlya poselennya Ale budivnictvo fortu prodovzhuvalosya i nevdovzi bulo sporudzheno dev yat budinkiv ta obneseno yih chastokolom Starateli ne buli radi novim poryadkam oskilki oplata za reyestraciyu dilyanki zrosla vp yatero j stala koshtuvati 15 a sama dilyanka bula obmezhena 500 futami 152 m Usogo kilka za kilometriv na zahid na teritoriyi amerikanskoyi Alyaski zayavka koshtuvala 2 3 a dilyanka bula 1320 futiv 402 m Utim vidkritogo oporu starateliv novim poryadkam majzhe ne bulo Ulitku 1896 roku vidbulosya pershe i yedine protistoyannya zboriv starateliv i policejskih Konflikt vinik cherez dilyanku yaku rishennyam zboriv konfiskuvali u vlasnika za nesplatu borgiv i sprobuvali prodati inshomu staratelyu Konstantine zastosuvav vsyu svoyu vladu j avtoritet shob utverditi sho lishe predstavniki vladi mayut pravo rozv yazuvati podibni konflikti Vid oseni 1896 roku zbori starateliv yak sudovi zasidannya pripinilisya Ale najbilshe nevdovolennya miscevih starateliv viklikalo rozporyadzhennya Konstantine sho zaboronyalo zhinkam tancivnicyam nositi pantaloni Deyaki starateli virishili sho u Forti Majl vzhe zabagato civilizaciyi ta pravil i podalisya dali v mensh obzhiti miscya Pid chas Klondajkskoyi zolotoyi lihomanki kilka budinkiv z Fort Konstantine bulo perevezeno do Douson siti 1901 roku ostannij z budinkiv buv perenesenij cherez richku do Forti Majl de nastupni kilka rokiv prodovzhuvali nesti sluzhbu p yat policejskih Poshtova sluzhba Amerikanskij general en yakij proviv kilka rokiv na Alyasci i Yukoni she ne buvshi todi vijskovim a lishe pracivnikom ministerstva silskogo gospodarstva SShA zgodom tak opisuvav 1892 rik Forti Majl najbilsh usamitnene poselennya na Zemli de nich trivaye vsyu zimu a den use lito i de poshta prihodit lishe raz na rik Mi buli pershi hto pribuv tudi ciyeyi vesni i privezli iz soboyu richnij zapas novin dlya troh soten bilih cholovikiv yaki razom z indiancyami stanovili naselennya cogo zolotodobuvnogo taboru na dalekij pivnochi Mistechko roztashovane po livu ruku na zahidnomu berezi Yukonu u girli richki Forti Majl Sered starateliv buli choloviki riznih gatunkiv yaki provodili lito u vimivanni zolota v lotkah a zimu u gri v poker i balachkah Poshta potraplyala u Forti Majl lishe odin raz na rik z paroplavom Inkoli listi privozili novopribuli starateli ale ce bulo radshe vinyatok nizh pravilo oskilki starateli mali dostatno poklazhi shob she perejmatisya poshtovimi vidpravlennyami KlimatKlimat Forti Majl 1887 rik Pokaznik Sich Lyut Ber Kvit Trav Cherv Lip Serp Ver Zhovt List Grud Absolyutnij maksimum C 14 4 0 0 4 4 9 4 16 7 26 7 27 2 24 4 17 2 10 6 5 6 14 4Absolyutnij minimum C 55 6 53 3 38 3 38 9 20 6 1 1 0 6 2 8 15 17 2 38 9 48 3Dzherelo KomentariZa ironiyeyu doli sam Dzhek London nikoli ne buv u Forti Majl Vin lishe propliv povz selishe vlitku 1898 koli hvorim pokidav Douson siti Na toj chas ce bula yedina derev yana budivlya v Dayi Odnogo razu starateli pozhartuvali z Ellingtona zaprosivshi jogo chitati molitvu nad porozhnoyu trunoyu Dzhek London detalno opisuye cej nepisanij zakon v opovidanni Zniknennya Markusa Brajyena The Passing of Marcus O Brien V odnomu iz zvitiv Ogilvi opisuvav sho u Forti Majl ta Kudagi ye kilka saluniv i nemaye niyakih zakoniv yaki b regulyuvali yih alkogolni napoyi ne mozhut buti likvidovani z cih zemel navit yaksho vzdovzh richok rozstaviti vsyu Pivnichno Zahidnu Kinnu Policiyu U rozporyadzhenni ministra vkazuvalosya sho v interesah miru j dobra v cij chastini Kanadi v interesah derzhavnih pributkiv nadzvichajno bazhano shob bulo vzhito negajnih zahodiv dlya regulyuvannya j kontrolyu torgivli alkogolem dlya administruvannya zemel iz cinnimi metalami dlya zbirannya podatkiv z importu tovariv dlya starateliv zi SShA do Kanadi dlya zahistu indianciv i dlya vprovadzhennya zagalnogo pravosuddya Primitki Arhiv originalu za 22 veresnya 2017 Procitovano 21 veresnya 2019 Arhiv originalu za 22 veresnya 2017 Procitovano 21 veresnya 2019 Yukon Government Department of Tourism and Culture Forty Mile Arhiv originalu za 27 sichnya 2011 Procitovano 19 veresnya 2019 angl Gates 1994 s 8 Schwatka 1893 s 248 Webb 1993 s 79 Berton 2001 s 14 Johnson 2001 s 25 42 Adney 1899 s 238 Berton 2001 s 15 Gray 2010 s 26 De Windt 1897 s 139 De Windt 1897 s 144 Dobrowolsky 2007 ta p 11 Berton 2001 s 29 Arhiv originalu za 6 lyutogo 2015 Procitovano 19 veresnya 2019 Ogilvie 1897 s 58 Arhiv originalu za 20 veresnya 2017 Procitovano 18 09 2017 angl A J Roan 5 30 2019 Arhiv originalu za 23 veresnya 2020 Procitovano 08 travnya 2020 angl Dobrowolsky 2007 s 32 37 Arhiv originalu za 7 veresnya 2019 Procitovano 8 travnya 2020 angl PDF Arhiv originalu PDF za 8 listopada 2018 Procitovano 8 travnya 2020 angl Wright 1976 s 248 249 Berton 2001 s 16 Gates 1976 s 70 Berton 2001 s 24 Ogilvie 1913 s 102 104 Wright 1976 s 247 Gates 1994 s 77 78 De Widnt 1897 s 141 De Widnt 1897 s 140 Proceedings of the Church Missionary 1895 1896 s 400 Procitovano 09 05 2020 angl Gates 1994 s 87 Wright 1976 s 253 Berton 2001 s 17 18 Gates 1994 s 76 Berton 2001 s 21 Arhiv originalu za 14 travnya 2020 Procitovano 08 05 2020 angl Wright 1976 s 251 Wright 1976 s 214 Ogilvie 1897 Gates 1994 s 69 70 Arhiv originalu za 9 bereznya 2018 Procitovano 18 09 2017 angl Wright 1976 s 259 Gates 1994 s 90 Yeend 1996 s 9 Coates 2005 s 74 Berton 2001 s 25 Funston 1896 s 575 585 Wright 1976 s 248 Adney 1994 s 469 LiteraturaOgilvie William 1897 Information Respecting the Yukon District Ottawa Canada Dept of the Interior Goverment Printing Office Ogilvie William 1913 Early Days on the Yukon Ottawa Canada Thorbun amp Abbott s 306 De Windt Harry 1897 The Gold Field of Alaska Spottiswoode and Co London s 312 Adney Edwin Tappan 1994 The Klondike Stampede University of British Columbia Press s 496 ISBN 0774804904 Johnson James Albert 2001 George Carmack the man of mystery who set off the Klondike gold rush North Vancouver B C Whitecap Books ISBN 1552852881 Funston Frederick 1896 Over the Chilkoot Pass to the Yukon Scriber s Magazine v 20 Berton Pierre 2001 Klondike The Last Great Gold Rush Anchor Canada ISBN 0 385 65844 3 Gates Michael 1994 Gold at Fortymile Creek Early Days in the Yukon Vancouver Canada UBS Press ISBN 0 7748 0468 8 Wright Allen A 1976 Prelude to Bonanza Discovery and Exploration of the Yukon Sidney BC Canada Gray s Publishing ISBN 0 888 26062 8 Coates Ken S Morrison William R 2005 Land of the Midnight Sun Univ of Washington Pr ISBN 0295984759 O Neill Daniel T 2006 A Land Gone Lonesome An Inland Voyage Along the Yukon River Sidney BC Canada Gray s Publishing ISBN 1 58243 344 5 Gray Charlotte 2010 Gold Diggers HarperCollins Publishers Ltd Toronto ON Canada ISBN 978 0 00 200857 0 Dobrowolsky Helen 2007 Forty Mile Fort Cudahy and Fort Constantine Interpretive Plan document prepared for Tr ondek Hwech in Government of Yukon Midnight Arts Schwatka Frederick 1894 A Summer in Alaska W J Brooks Webb Melody 1993 Yukon the Last Frontier U S Department of the Interior Yeend Warren 1996 Gold Placers of the Historical Fortymile River Region Alaska U S Geological Survey PosilannyaYukon Government Department of Tourism and Culture Forty Mile angl http trondekheritage com 31 lipnya 2017 u Wayback Machine Cya stattya nalezhit do vibranih statej Ukrayinskoyi Vikipediyi