Юлій Коссак, або Юліуш Фортунат Коссак (пол. Juliusz Fortunat Kossak, 29 жовтня/15 грудня 1824 — 3 лютого 1899) — відомий польський художник-баталист.
Юлій Коссак | |
---|---|
пол. Juliusz Kossak | |
| |
Псевдо | Juliusz Fortunat Kossak |
Народився | 29 жовтня 1824 Новий Вісьнич, Бохенський повіт, Малопольське воєводство, Республіка Польща[1] |
Помер | 3 лютого 1899 (74 роки) Краків, Королівство Галичини та Володимирії, Долитавщина, Австро-Угорщина[2][1] |
Поховання | Раковицький цвинтар |
Країна | ![]() |
Національність | поляк |
Діяльність | художник |
Галузь | малярство і образотворче мистецтво[3] |
Alma mater | Львівський університет |
Відомі учні | Юзеф Шерментовський |
Знання мов | польська |
Членство | d[1] |
Жанр | історичний живопис і батальний жанр |
Magnum opus | d |
Рід | Коссаки гербу Кос |
Батько | Міхал Коссак |
Мати | Антоніна Коссак із Соболевських |
Родичі | Зофія Коссак-Щуцька (внучка) |
Брати, сестри | d і d |
Діти | Войцех |
Нагороди | ![]() |
|
Життєпис
Народився в сім'ї судді Михайла Коссака та його дружини Антоніни із Соболевських у селі Новий Вишнич (нині Бохенського повіту Малопольського воєводства). Батько, за одними даними, був власником маєтку в селі Княгиничі (нині на Мостищинині), за іншими — дідича села Княгинина (нині у складі Івано-Франківська).
Родина Коссаків гербу Кос мала руське походження, і хоча батьки Юліуша вважали русинів частиною польського народу, він був хрещеним в греко-католицькій церкві, а в побуті родина володіла та вживала українську мову:
Gdy pani konsyljaszowa Michałowa Kossakowa wybrała się z własnej wioski Kniahinin nad Sanom w podróż do Krakowa, znajdowała się w dziewiątym miesiącu ciąży. W drodze uczuła bóle porodowe, przystanęła przeto w najblizszem miasteczku Wiśniczu i dn. 15. grudnia 1824 r. urodziła duzego i zdrowego chłopca. Wróciła potem pospiesznie do domu, aby czemprędzej ochrzcić syna w sąsiedniej unickiej cerkwi. "Nadaję ci imię Juljuza" — powiedział do krzyczącego malca po rusku grecko-katolicki paroch. Chłopiec pochodił z rodziny, która Rusinów uważała za odmianę Polaków i nie robiła różnicy między wyznaniem rzymskiem a greckiem. Dlatego, od najmłodszych lat, Juliusz umiał jednakowo dobrze mówić po polsku i po ukraińsku.
Навчався в гімназії при Бучацькому монастирі отців Василіян, де викладав, а пізніше керував його дядько о. Еміліян Коссак. За наполяганням матері, закінчив студії правничого факультету Львівського університету. Малюванню вчився в уродженця Хоросткова Яна Машковського. Пізніше на його формування як майстра мав вплив Пйотр Міхаловскі, якого Ю. Коссак відвідував кілька разів у Болестрашичах.
Мав легку вдачу, його залюбки запрошували до себе у гості. Зокрема, якийсь час гостював у резиденції Леона Жевуського в Підгірцях у середині 1840-х років. Кілька років проживав у маєтку відомого балаґули в с. Ярчівці (тепер Зборівського району Тернопільської области); створив чимало графічних малюнків, зарисовок, акварельних картин.
Вперше прибув до Варшави на початку 1840-х як «незвичайний талант». У березні 1848 році записався до гвардії народової у Львові, в травні був у Празі на Всеслов'янському Конгресі, де разом з Дідушицьким декларував себе русином-полонофілом: :
...zreformował się komitet Rusinów, Polaków, m.in. i mnie jako Rusina z dida pradida wybrano do deputacji mającej jechać do Wiednia...
В листопаді того ж року на львівських барикадах. У 1850—1852 р. поперемінно перебував у Львові, Варшаві, у 1852 р. — у Відні та в Угорщині, пізніше кілька місяців працював у Санкт-Петербурзі, куди його забрав з Білої Церкви Владислав Браніцкі.
Був президентом Кола мистецько-літературного в Кракові.
Подорожував Тернопільщиною (від Збаража до Чорткова, Коропця); написав картини «Подільське село в неділю», «Подільський лірник» (обидві 1868 року), «Полювання» (1885 рік), «Череда на Поділлі» (1886 рік) та інші.
Проілюстрував малюнками етнографічний нарис польського історика Владислава Завадського «Картини Червоної Русі» (1869 рік), фольклорний збірник Якова Головацького «Народні пісні Галицької й Угорської Русі» (1878 рік).
Автор бататьох портретів, картин на історичну, військову тематику (зокрема, «Битва під Остроленкою», 1831 року.) 1892 року дідич Золотого Потоку Влодзімеж Гіполіт Ґнєвош з братом Станіславом замовив у нього та Фалата 8 полотен з історії роду, 4 з яких перебували в родовому палаці Золотого Потоку, інші 4 до Варшавського повстання 1944 року, власником яких був нащадок Влодзімеж Міхал (†1944), перебували в кам'яниці на вулиці Вспульній, 39 у Варшаві.
Перебував у Палаці Санґушків у Славуті.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek15TDBwMWJHbDFjM290YTI5emMyRnJMVEl3TWpFd2NHRnlibWxyYjNwaExtcHdaeTh5TWpCd2VDMUtkV3hwZFhONkxXdHZjM05oYXkweU1ESXhNSEJoY201cGEyOTZZUzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Помер у Кракові, похований на Раковицькому цвинтарі міста. Поховання в родинному гробівці — поле XIIB, ряд płn, місце: po lewej Wędrychowskich, 50.074756°, 19,951170° [ 24 вересня 2021 у Wayback Machine.].
Сім'я
Мав 5 дітей:
- Войцех Горацій — художник-баталіст;
- Тадеуш — цікавився сільським господарством (рільник);
- Стефан (1858—1924) — банківський службовець;
- Зофія Казімєжова Романьска (1861—1946) — рисувальниця;
- Ядвіґа Зиґмунтова Унружина (1865—1917).
Картини
Примітки
- http://tnk.krakow.pl/czlonkowie/kossak-juliusz-fortunat/
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118940058 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Czech National Authority Database
- Діло [ 13 березня 2022 у Wayback Machine.]. — 1884. — С. 4.
- Ryszkiewicz A. Kossak Fortunat Juliusz (1824—1899)… — S. 244. (пол.)
- Чорновол І. Пензлі та коні: Юліян Коссак і Юліян Дідушицький [ 2016-06-17 у Wayback Machine.].
- . Архів оригіналу за 27 березня 2019. Процитовано 31 березня 2019.
- . Архів оригіналу за 27 березня 2019. Процитовано 31 березня 2019.
- Kieniewicz S. Rzewuski Leons (Leon) // Polski Słownik Biograficzny. — Wrocław — Warszawa — Kraków : Zakład Narodowy Imienia Ossolińskich, Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk, 1992. — T. XXXIV/1. — Zeszyt 140. — S. 128. (пол.).
- Окаринський В. Землі нинішньої Тернопільщини в Новий час (кінець XVIII ст.—1914 р.) // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 1 : А — Й. — С. 75. — .
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 27 березня 2019. Процитовано 31 березня 2019.
- Ryszkiewicz A. Kossak Fortunat Juliusz (1824—1899)… — S. 245.
- Ryszkiewicz A. Kossak Fortunat Juliusz (1824—1899)… — S. 246.
- . Архів оригіналу за 24 вересня 2015. Процитовано 9 липня 2013.
- . Архів оригіналу за 9 листопада 2016. Процитовано 9 липня 2013.
- Skrzypecki T. H. Potok Złoty na tle historii polskich kresów południowo-wschodnich. — Opole: Solpress, 2010. — 256 s. — S. 205. — . (пол.)
- Парнікоза, Іван. . Прадідівська слава. Українські пам’ятки (українська) . Микола Жарких. Архів оригіналу за 24 вересня 2021. Процитовано 24 вересня 2021.
- Trybowski I. Kossak Wojciech Horacy (1857—1942) // Polski Słownik Biograficzny. — Wrocław — Warszawa — Kraków : Zakład Narodowy Imienia Ossolińskich, Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk, 1969. — T. XIV/2, zesz. 61. — 161—320 s. — S. 248—251. (пол.)
Джерела
- Медведик П., Пиндус Б. Коссак Юліуш // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 193. — .
- Ryszkiewicz A. Kossak Fortunat Juliusz (1824—1899) // Polski Słownik Biograficzny. — Wrocław — Warszawa — Kraków : Zakład Narodowy Imienia Ossolińskich, Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk, 1969. — T. XIV/2, zeszyt 61. — S. 244—246. (пол.)
Посилання
- Картини Юліуша Коссака [ 24 вересня 2015 у Wayback Machine.]
- «Козацька» тематика в польському жанрово-історичному живописі XIX — початку XX ст.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Kossak Yulij Kossak abo Yuliush Fortunat Kossak pol Juliusz Fortunat Kossak 29 zhovtnya 15 grudnya 1824 3 lyutogo 1899 vidomij polskij hudozhnik batalist Yulij Kossakpol Juliusz KossakPsevdo Juliusz Fortunat KossakNarodivsya 29 zhovtnya 1824 1824 10 29 Novij Visnich Bohenskij povit Malopolske voyevodstvo Respublika Polsha 1 Pomer 3 lyutogo 1899 1899 02 03 74 roki Krakiv Korolivstvo Galichini ta Volodimiriyi Dolitavshina Avstro Ugorshina 2 1 Pohovannya Rakovickij cvintarKrayina Avstro UgorshinaNacionalnist polyakDiyalnist hudozhnikGaluz malyarstvo i obrazotvorche mistectvo 3 Alma mater Lvivskij universitetVidomi uchni Yuzef ShermentovskijZnannya mov polskaChlenstvo d 1 Zhanr istorichnij zhivopis i batalnij zhanrMagnum opus dRid Kossaki gerbu KosBatko Mihal KossakMati Antonina Kossak iz SobolevskihRodichi Zofiya Kossak Shucka vnuchka Brati sestri d i dDiti VojcehNagorodi Kavaler oficerskogo hresta ordena Franca Josifa Mediafajli u VikishovishiZhittyepisNarodivsya v sim yi suddi Mihajla Kossaka ta jogo druzhini Antonini iz Sobolevskih u seli Novij Vishnich nini Bohenskogo povitu Malopolskogo voyevodstva Batko za odnimi danimi buv vlasnikom mayetku v seli Knyaginichi nini na Mostishinini za inshimi didicha sela Knyaginina nini u skladi Ivano Frankivska Rodina Kossakiv gerbu Kos mala ruske pohodzhennya i hocha batki Yuliusha vvazhali rusiniv chastinoyu polskogo narodu vin buv hreshenim v greko katolickij cerkvi a v pobuti rodina volodila ta vzhivala ukrayinsku movu Gdy pani konsyljaszowa Michalowa Kossakowa wybrala sie z wlasnej wioski Kniahinin nad Sanom w podroz do Krakowa znajdowala sie w dziewiatym miesiacu ciazy W drodze uczula bole porodowe przystanela przeto w najblizszem miasteczku Wisniczu i dn 15 grudnia 1824 r urodzila duzego i zdrowego chlopca Wrocila potem pospiesznie do domu aby czempredzej ochrzcic syna w sasiedniej unickiej cerkwi Nadaje ci imie Juljuza powiedzial do krzyczacego malca po rusku grecko katolicki paroch Chlopiec pochodil z rodziny ktora Rusinow uwazala za odmiane Polakow i nie robila roznicy miedzy wyznaniem rzymskiem a greckiem Dlatego od najmlodszych lat Juliusz umial jednakowo dobrze mowic po polsku i po ukrainsku Navchavsya v gimnaziyi pri Buchackomu monastiri otciv Vasiliyan de vikladav a piznishe keruvav jogo dyadko o Emiliyan Kossak Za napolyagannyam materi zakinchiv studiyi pravnichogo fakultetu Lvivskogo universitetu Malyuvannyu vchivsya v urodzhencya Horostkova Yana Mashkovskogo Piznishe na jogo formuvannya yak majstra mav vpliv Pjotr Mihalovski yakogo Yu Kossak vidviduvav kilka raziv u Bolestrashichah Mav legku vdachu jogo zalyubki zaproshuvali do sebe u gosti Zokrema yakijs chas gostyuvav u rezidenciyi Leona Zhevuskogo v Pidgircyah u seredini 1840 h rokiv Kilka rokiv prozhivav u mayetku vidomogo balaguli v s Yarchivci teper Zborivskogo rajonu Ternopilskoyi oblasti stvoriv chimalo grafichnih malyunkiv zarisovok akvarelnih kartin Vpershe pribuv do Varshavi na pochatku 1840 h yak nezvichajnij talant U berezni 1848 roci zapisavsya do gvardiyi narodovoyi u Lvovi v travni buv u Prazi na Vseslov yanskomu Kongresi de razom z Didushickim deklaruvav sebe rusinom polonofilom zreformowal sie komitet Rusinow Polakow m in i mnie jako Rusina z dida pradida wybrano do deputacji majacej jechac do Wiednia V listopadi togo zh roku na lvivskih barikadah U 1850 1852 r popereminno perebuvav u Lvovi Varshavi u 1852 r u Vidni ta v Ugorshini piznishe kilka misyaciv pracyuvav u Sankt Peterburzi kudi jogo zabrav z Biloyi Cerkvi Vladislav Branicki Buv prezidentom Kola mistecko literaturnogo v Krakovi Podorozhuvav Ternopilshinoyu vid Zbarazha do Chortkova Koropcya napisav kartini Podilske selo v nedilyu Podilskij lirnik obidvi 1868 roku Polyuvannya 1885 rik Chereda na Podilli 1886 rik ta inshi Proilyustruvav malyunkami etnografichnij naris polskogo istorika Vladislava Zavadskogo Kartini Chervonoyi Rusi 1869 rik folklornij zbirnik Yakova Golovackogo Narodni pisni Galickoyi j Ugorskoyi Rusi 1878 rik Avtor batatoh portretiv kartin na istorichnu vijskovu tematiku zokrema Bitva pid Ostrolenkoyu 1831 roku 1892 roku didich Zolotogo Potoku Vlodzimezh Gipolit Gnyevosh z bratom Stanislavom zamoviv u nogo ta Falata 8 poloten z istoriyi rodu 4 z yakih perebuvali v rodovomu palaci Zolotogo Potoku inshi 4 do Varshavskogo povstannya 1944 roku vlasnikom yakih buv nashadok Vlodzimezh Mihal 1944 perebuvali v kam yanici na vulici Vspulnij 39 u Varshavi Perebuvav u Palaci Sangushkiv u Slavuti Pohovannya Yuliusha Kossaka Rakovickij cvintar Krakiv Foto 2021 r Pomer u Krakovi pohovanij na Rakovickomu cvintari mista Pohovannya v rodinnomu grobivci pole XIIB ryad pln misce po lewej Wedrychowskich 50 074756 19 951170 24 veresnya 2021 u Wayback Machine Sim ya Mav 5 ditej Vojceh Goracij hudozhnik batalist Tadeush cikavivsya silskim gospodarstvom rilnik Stefan 1858 1924 bankivskij sluzhbovec Zofiya Kazimyezhova Romanska 1861 1946 risuvalnicya Yadviga Zigmuntova Unruzhina 1865 1917 KartiniPlovecka bitva 1331 Obloga Smolenska Yan Sobeskij blagoslovlyaye polsku ataku na turkiv pid Vidnem 1683 roku Ulan Nacionalnoyi gvardiyi u Lvovi 1848 roku 1891 Primitkihttp tnk krakow pl czlonkowie kossak juliusz fortunat Deutsche Nationalbibliothek Record 118940058 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 Czech National Authority Database d Track Q13550863 Dilo 13 bereznya 2022 u Wayback Machine 1884 S 4 Ryszkiewicz A Kossak Fortunat Juliusz 1824 1899 S 244 pol Chornovol I Penzli ta koni Yuliyan Kossak i Yuliyan Didushickij 2016 06 17 u Wayback Machine Arhiv originalu za 27 bereznya 2019 Procitovano 31 bereznya 2019 Arhiv originalu za 27 bereznya 2019 Procitovano 31 bereznya 2019 Kieniewicz S Rzewuski Leons Leon Polski Slownik Biograficzny Wroclaw Warszawa Krakow Zaklad Narodowy Imienia Ossolinskich Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk 1992 T XXXIV 1 Zeszyt 140 S 128 pol Okarinskij V Zemli ninishnoyi Ternopilshini v Novij chas kinec XVIII st 1914 r Ternopilshina Istoriya mist i sil u 3 t Ternopil TzOV Terno graf 2014 T 1 A J S 75 ISBN 978 966 457 228 3 PDF Arhiv originalu PDF za 27 bereznya 2019 Procitovano 31 bereznya 2019 Ryszkiewicz A Kossak Fortunat Juliusz 1824 1899 S 245 Ryszkiewicz A Kossak Fortunat Juliusz 1824 1899 S 246 Arhiv originalu za 24 veresnya 2015 Procitovano 9 lipnya 2013 Arhiv originalu za 9 listopada 2016 Procitovano 9 lipnya 2013 Skrzypecki T H Potok Zloty na tle historii polskich kresow poludniowo wschodnich Opole Solpress 2010 256 s S 205 ISBN 978 83 927244 4 5 pol Parnikoza Ivan Pradidivska slava Ukrayinski pam yatki ukrayinska Mikola Zharkih Arhiv originalu za 24 veresnya 2021 Procitovano 24 veresnya 2021 Trybowski I Kossak Wojciech Horacy 1857 1942 Polski Slownik Biograficzny Wroclaw Warszawa Krakow Zaklad Narodowy Imienia Ossolinskich Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk 1969 T XIV 2 zesz 61 161 320 s S 248 251 pol DzherelaMedvedik P Pindus B Kossak Yuliush Ternopilskij enciklopedichnij slovnik u 4 t redkol G Yavorskij ta in Ternopil Vidavnicho poligrafichnij kombinat Zbruch 2008 T 3 P Ya S 193 ISBN 978 966 528 279 2 Ryszkiewicz A Kossak Fortunat Juliusz 1824 1899 Polski Slownik Biograficzny Wroclaw Warszawa Krakow Zaklad Narodowy Imienia Ossolinskich Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk 1969 T XIV 2 zeszyt 61 S 244 246 pol PosilannyaKartini Yuliusha Kossaka 24 veresnya 2015 u Wayback Machine Kozacka tematika v polskomu zhanrovo istorichnomu zhivopisi XIX pochatku XX st