Хромосо́ма — це велика молекулярна структура, де міститься близько 90 % ДНК клітини. Всі хромосоми містять дуже довгий безперервний полімеризований ланцюг ДНК (єдину ДНК-молекулу), що містить гени, регуляторні елементи та проміжні нуклеотидні послідовності.
Хромосома | |
Протилежне | плазміда |
---|---|
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekJpTDBOb2NtOXRiM052YldVdWMzWm5Mekl5TUhCNExVTm9jbTl0YjNOdmJXVXVjM1puTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
(1) Хроматида
(2) Центромера
(3) Коротке плече
(4) Довге плече
Слово «хромосома» походить від грецьких слів «хрома» — колір та «сома» — тіло.
Хромосоми еукаріот складаються з лінійної макромолекули ДНК, що намотана на специфічні білки-гістони, формуючи матеріал під назвою «хроматин».
В клітинах прокаріот звичайно міститься єдина хромосома, яка, на відміну від еукаріот, є кільцевою та позбавленою гістонів. Втім, це правило не є абсолютним: існують бактерії з більше, ніж одною хромосомою; у деяких бактерій хромосоми є лінійними; у кількох видів архей виявлені специфічні гістони.
Хромосоми можуть перебувати в двох структурно-функціональних станах: в конденсованому (спіралізованому) та деконденсованому (деспіралізованому). В інтерфазі хромосоми живої клітини невидимі, спостерігати можна лише гранули хроматину, бо в цей період хромосоми частково або повністю деконденсовані. Це є їхнім робочим станом, бо в більш дифузному хроматині активніші процеси синтезу. Під час мітотичного поділу клітини, коли відбувається конденсація хроматину, хромосоми добре помітні.
Структура
Хроматин
Хроматин — комплекс ДНК, основний спосіб існування ДНК всередині клітини in vivo. До складу хроматину входять два типи білків — гістонові та негістонові. Хроматин має різний ступінь конденсації в залежності від стадії клітинного циклу — під час поділу (мітозу та мейозу) хроматин конденсований у хромосоми, які чітко можна розгледіти навіть під світловим мікроскопом, тоді як в період інтерфази або G0 стадії хроматин розслаблений і розділяється на еу- та гетерохроматин.
Нуклеосоми
Молекули гістонів утворюють групи — нуклеосоми. Кожна нуклеосома містить в собі 8 білкових молекул. Розмір нуклеосоми приблизно 8 нм. З кожною нуклеосомою пов'язана ділянка ДНК, що спірально обплітає нуклеосому ззовні. В такій ділянці ДНК розташовуються 140 нуклеотидів загальною довжиною 50 нм, але завдяки спіралізації довжина скорочується в 5 разів.
У хроматині близько 87 — 90 % довжини ДНК зв'язано з нуклеосомами.
На різних ділянках однієї хромосоми спіралізація, компактність її основних елементів неоднакова; із цим пов'язана різна інтенсивність забарвлення окремих ділянок.
Гетерохроматин і еухроматин
Ті ділянки хромосоми, які інтенсивно сприймають барвники, називають гетерохроматичними (складаються з гетерохроматину); вони навіть в інтерфазі залишаються компактними і видимі в оптичний мікроскоп.
Гетерохроматин — надмірно спіралізовані і сконденсовані ділянки хромосоми, які знаходяться в генетично неактивному стані (не транскрибуються). Гетерохроматин виконує переважно структурну функцію. Він перебуває в інтенсивно конденсованому (спіралізованому) стані і займає одні й ті самі ділянки в гомологічних хромосомах, утворює ділянки, які прилягають до центромери та кінців хромосоми. Втрата гетерохроматинових ділянок може й не позначатися на життєдіяльності клітини. Гетерохроматин поділяють на структурний і факультативний.
Структурний (конструктивний) гетерохроматин — ділянки хромосоми, які спіралізовані впродовж усього клітинного циклу (інтерфаза і мітоз). Він постійно займає однакові ділянки в обох гомологічних хромосомах — близько центромер, вторинних перетяжок, на кінці хромосом (теломер). Цей хроматин інтенсивно забарвлюється барвником і його видно в світловому мікроскопі.
Факультативний гетерохроматин локалізується в одній із двох гомологічних хромосом. В окремих випадках одна з них гетерохроматизується повністю. Приклад факультативного хроматину — Х-статевий хроматин, або тільце Барра. Це одна з двох Х-хромосом особин жіночої статі (ссавці, людина), яка гетерохроматизується і переходить у генетично неактивний стан на ранніх стадіях ембріогенезу.
Гетерохроматин і тільця Барра
Вирізняють також факультативний гетерохроматин, що виникає при спіралізації та інактивації однієї з двох гомологічних Х-хромосом у ссавців, внаслідок чого утворюються тільця Барра (X-статевий хроматин).
Незабарвлені та менш ущільнені ділянки хромосоми, які деконденсуються та стають невидимими в період інтерфази, містять еухроматин і тому називаються еухроматичними. Вважають, що саме в них розміщено найбільше генів.
Хромосоми під час поділу клітини, в період метафази, мають вигляд ниток, паличок, тощо. Будова однієї хромосоми на різних ділянках неоднакова. В хромосомі розрізняють первинну перетяжку і два плеча — коротке (p) і довге (q).
Первинна перетяжка, або центромера, — найбільш спіралізована частина хромосоми. На ній розміщений кінетохор (гр. kinesis — рух, phoros — той, що несе), до якого під час поділу клітини кріпляться нитки веретена поділу. Місце розташування центромери в кожної пари хромосом постійне, воно обумовлює їхню форму. В залежності від розташування центромери виділяють три типи хромосом: метацентричні, субметацентричні і акроцентричні.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt3THlWRU1DVTVNaVZFTVNVNE1DVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05WOGxSREVsT0RVbFJERWxPREFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqY2xSREFsUWtVbFJEQWxRa01sUkRBbFFqQXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNVNU1pVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTlY4bFJERWxPRFVsUkRFbE9EQWxSREFsUWtVbFJEQWxRa01sUkRBbFFrVWxSREFsUWpjbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrTWxSREFsUWpBdWFuQm4uanBn.jpg)
Метацентричні хромосоми — рівноплечові хромосоми, в яких центромера знаходиться посередині хромосоми і плечі рівної або майже однакової довжини; Субметацентричні — нерівноплечові хромосоми, в яких центромера зміщена від середини і одне плече довше за інше;
Акроцентричні хромосоми — це хромосоми, в яких центромера розміщена близько до одного із кінців і одне плече довше, а друге — дуже коротке і часто малопомітне;
Телоцентричні хромосоми — такі хромосоми виникають в результаті відриву одного плеча, у них залишається тільки одне плече з центромерою на кінці. В нормальному каріотипі такі хромосоми не зустрічаються.
Теломери
Кінці плечей хромосоми називають теломерами, це спеціалізовані ділянки, які перешкоджають з'єднанню хромосом між собою або з їхніми фрагментами. Кінець хромосоми, який не має теломери розпізнається як дво-спіральний розрив хромосоми і запускається система репарації ДНК. Оскільки це на справді не розрив ДНК, репарація неможлива чи буде проведена неправильно і в клітині запускається апоптоз чи клітина проходить злоякісну трансформацію. У нормі ж теломери зберігають хромосому як дискретну індивідуальну одиницю.
Супутники
Деякі хромосоми мають глибокі вторинні перетяжки, що відділяють окремі ділянки хромосоми — супутники. Такі хромосоми можуть зближуватись і утворювати асоціації, а тонкі нитки, які з'єднують супутників з плечима хромосом, при цьому беруть участь в утворенні ядерець. Саме ці ділянки в хромосомах людини є організаторами ядерець.
У людини вторинні перетяжки є на довгому плечі 1, 9 та 16 хромосом та на кінцевих ділянках коротких плечей 13, 14, 15, 21, 22 хромосом.
Хромомери
В плечах хромосом видно потовщені та інтенсивніше забарвлені ділянки — хромомери, які чергуються із міжхромомерними нитками. Внаслідок цього хромосома може нагадувати низку нерівномірно нанизаного намиста.
Правила хромосом
Для хромосом мають місце певні закономірності їхнього існування у клітинах, які відомі під правилами хромосом:
- Правило постійності числа хромосом. Кількість хромосом та характерні особливості їхньої будови — видова ознака. Це є правилом постійності числа хромосом. Це число не залежить від ступеня організації і не завжди вказує на філогенетичну спорідненість. Наприклад, в ядрах усіх клітин конячої аскариди Paraascaris megalocephala univalenus знаходиться по 2 хромосоми, в мухи-дрозофіли Drosophila melanogaster — по 8, в людини — по 46, а в річкового рака Astacus fluviatalis — по 116. Одне й те саме число може траплятись у дуже далеких одна від одної форм, а в близьких видів — дуже відрізнятися. Однак дуже важливо, що в представників одного виду число хромосом в ядрах всіх клітин постійне.
- Правило парності хромосом. Кожна хромосома в соматичній клітині організму диплоїдна, тобто представлена парою: у людини 23 пари, у шимпанзе — 24, у дрозофіли — 4, у гороху — 7 пар хромосом. Існує також правило парності хромосом, за яким число хромосом завжди є парним, бо в каріотипі хромосоми об'єднуються в гомологічні пари.
- Правило індивідуальності хромосом. Гомологічні хромосоми однакові за формою та будовою, розташуванням центромер, хромомер, інших деталей будови. Кожна пара хромосом характеризується індивідуальними особливостями і зберігає їх у ряді поколінь. Негомологічні хромосоми завжди мають відмінності. Тому маємо правило індивідуальності хромосом: кожна пара гомологічних хромосом характеризується своїми особливостями.
- Правило неперервності хромосом (хромосома від хромосоми). Хромосоми, як і клітини, не виникають заново, а утворюються від уже наявних хромосом шляхом самовідтворення (реплікації) в S-періоді інтерфази.
Каріотип
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJpTDFWRFUwTmZhSFZ0WVc1ZlkyaHliMjF2YzI5dFpWOWpiMnh2ZFhKekxuQnVaeTh5TWpCd2VDMVZRMU5EWDJoMWJXRnVYMk5vY205dGIzTnZiV1ZmWTI5c2IzVnljeTV3Ym1jPS5wbmc=.png)
Каріотип — диплоїдний набір хромосом соматичної клітини, який характеризується сукупністю ознак:
- кількість хромосом;
- розміри хромосом;
- формою хромосом (типом симетрії);
- особливостями їхньої будови.
Каріотип є видовою ознакою, йому властива сталість і специфічність; в особин одного і того ж біологічного виду він точно відтворюється з покоління в покоління завдяки мітозу і мейозу. Тому всі соматичні клітини певного виду несуть повний обсяг генетичної інформації, властивий лише цьому виду. Каріотипи ж різних видів різняться між собою як за кількістю хромосом, так і їхніми розмірами, формою та особливостями будови.
Видова специфічність хромосом забезпечується їхньою здатністю до самовідновлення. Зміни каріотипу можуть відбутися внаслідок мутацій.
Нормальний каріотип людини (чоловіка і жінки) складається з 46 хромосом, з них 22 пари аутосоми й одна пара статева. Нормальний каріотип жінки записують 46, ХХ, чоловіка — 46, ХУ. Нормальний каріотип — важлива умова формування здорової людини. Зміни числа і структури хромосом можуть спричинити хромосомні захворювання.
Вивчення каріотипу (каріотипування) проводять на мікрофотографіях метафазних пластинок, рідше — при безпосередньому мікроскопуванні.
Для ідентифікації хромосом використовують такі ознаки:
- розмір хромосом;
- положення центромери, центромерний індекс (відношення довжини короткого плеча і довгого, у %);
- наявність вторинної перетяжки та супутників.
У метацентричних хромосом центромерний індекс становить близько 50 %, у субметацентричних — менше 50 %. Розмір метафазних хромосом варіює від 1,1 до 2.3 мкм
Набори хромосом
Хромосоми залежно від типу клітин можуть мати різні набори, а саме диплоїдний і гаплоїдний.
Диплоїдний
В ядрах соматичних клітин (тобто клітин тіла) міститься повний подвійний набір хромосом. В ньому кожна хромосома має свого гомологічного «партнера». Такий набір хромосом називають диплоїдним і позначають «2n». Хромосоми однієї пари називаються гомологічними, різних пар — негомологічними. Гомологічні хромосоми одинакові за будовою, формою, розмірами, але одна з них походить з яйцеклітини, а інша зі сперматозоїда.
Гаплоїдний
В ядрах гамет (статевих клітин) на відміну від соматичних, є лише по одній хромосомі з кожної гомологічної пари. Всі вони різні, негомологічні. Такий одинарний набір хромосом називають гаплоїдним, він удвічі менший і позначають як «n».
При заплідненні відбувається злиття гамет, кожна з яких вносить в зиготу гаплоїдний набір хромосом, і відновлюється диплоїдний набір: n + n = 2n.
У деяких організмів може внаслідок мутацій змінюватись диплоїдний набір хромосом — або анеуплоїдія.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpqTDBkbGJtVnpYMkZ1WkY5aVlYTmxYM0JoYVhKelgyOXVYMk5vY205dGIzTnZiV1Z6TG5OMlp5ODFPVEp3ZUMxSFpXNWxjMTloYm1SZlltRnpaVjl3WVdseWMxOXZibDlqYUhKdmJXOXpiMjFsY3k1emRtY3VjRzVuLnBuZw==.png)
Хромосома | Гени | Всього Пар нуклеотидів | Секвенсовані пари нуклеотидів |
---|---|---|---|
1 | 4,221 | 247,199,719 | 224,999,719 |
2 | 1,491 | 242,751,149 | 237,712,649 |
3 | 1,550 | 199,446,827 | 194,704,827 |
4 | 446 | 191,263,063 | 187,297,063 |
5 | 609 | 180,837,866 | 177,702,766 |
6 | 2,281 | 170,896,993 | 167,273,993 |
7 | 2,135 | 158,821,424 | 154,952,424 |
8 | 1,106 | 146,274,826 | 142,612,826 |
9 | 1,920 | 140,442,298 | 120,312,298 |
10 | 1,793 | 135,374,737 | 131,624,737 |
11 | 379 | 134,452,384 | 131,130,853 |
12 | 1,430 | 132,289,534 | 130,303,534 |
13 | 924 | 114,127,980 | 95,559,980 |
14 | 1,347 | 106,360,585 | 88,290,585 |
15 | 921 | 100,338,915 | 81,341,915 |
16 | 909 | 88,822,254 | 78,884,754 |
17 | 1,672 | 78,654,742 | 77,800,220 |
18 | 519 | 76,117,153 | 74,656,155 |
19 | 1,555 | 63,806,651 | 55,785,651 |
20 | 1,008 | 62,435,965 | 59,505,254 |
21 | 578 | 46,944,323 | 34,171,998 |
22 | 1,092 | 49,528,953 | 34,893,953 |
X Хромосома | 1,846 | 154,913,754 | 151,058,754 |
Y Хромосома | 454 | 57,741,652 | 25,121,652 |
Всього | 32,185 | 3,079,843,747 | 2,857,698,560 |
Гетерохромосоми
Статеві хромосоми (гетерохромосоми) — пара хромосом, за якими хромосомні набори соматичних клітин чоловічих і жіночих особин того самого виду різняться між собою. Ці хромосоми визначають стать організму: у жінки — ХХ, у чоловіка — ХУ.
Х — хромосома середня субметацентрична, у ній відомо близько 150 генів (у тому числі рецесивні гени, які зумовлюють дальтонізм (кольорова сліпота), гемофілію (порушення зсідання крові), атрофію зорового нерва.
У — найдрібніша акроцентрична хромосома. У ній виявлено небагато генів. У людини У-хромосома відіграє вирішальну роль у формуванні чоловічої статі.
Аутосоми
Нестатеві хромосоми (аутосоми) — хромосоми, одинакові в обох статей, тобто це всі хромосоми, окрім статевих.
Примітки
- Sequenced percentages are based on fraction of euchromatin portion, as the Human Genome Project goals called for determination of only the portion of the genome. Telomeres, centromeres, and other heterochromatic regions have been left undetermined, as have a small number of unclonable gaps. See http://www.ncbi.nlm.nih.gov/genome/seq/ [ 1 квітня 2005 у Wayback Machine.] for more information on the Human Genome Project.
Джерела
- А. В. Сиволоб, К. С. Афанасьєва (2012). (PDF). К: Видавничо-поліграфічний центр "Київський університет". Архів оригіналу (PDF) за 23 вересня 2015. Процитовано 21 березня 2016.
- Медична біологія: підруч. / В. В. Барціховський, П. Я. Шерсюк. — К.: — ВСВ «Медицина», 2011. — 312 с.
Література
- Молекулярна організація хромосом : навч. посіб. / А. В. Сиволоб, К. С. Афанасьєва. – К. : Київський ун-т, 2014. – 287 с. – .
Посилання
- Акроцентрична хромосома [ 26 вересня 2020 у Wayback Machine.] // ВУЕ
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Hromoso ma ce velika molekulyarna struktura de mistitsya blizko 90 DNK klitini Vsi hromosomi mistyat duzhe dovgij bezperervnij polimerizovanij lancyug DNK yedinu DNK molekulu sho mistit geni regulyatorni elementi ta promizhni nukleotidni poslidovnosti Hromosoma Protilezhneplazmida Hromosoma u VikishovishiHromosomni komponenti 1 Hromatida 2 Centromera 3 Korotke pleche 4 Dovge pleche Slovo hromosoma pohodit vid greckih sliv hroma kolir ta soma tilo Hromosomi eukariot skladayutsya z linijnoyi makromolekuli DNK sho namotana na specifichni bilki gistoni formuyuchi material pid nazvoyu hromatin V klitinah prokariot zvichajno mistitsya yedina hromosoma yaka na vidminu vid eukariot ye kilcevoyu ta pozbavlenoyu gistoniv Vtim ce pravilo ne ye absolyutnim isnuyut bakteriyi z bilshe nizh odnoyu hromosomoyu u deyakih bakterij hromosomi ye linijnimi u kilkoh vidiv arhej viyavleni specifichni gistoni Hromosomi mozhut perebuvati v dvoh strukturno funkcionalnih stanah v kondensovanomu spiralizovanomu ta dekondensovanomu despiralizovanomu V interfazi hromosomi zhivoyi klitini nevidimi sposterigati mozhna lishe granuli hromatinu bo v cej period hromosomi chastkovo abo povnistyu dekondensovani Ce ye yihnim robochim stanom bo v bilsh difuznomu hromatini aktivnishi procesi sintezu Pid chas mitotichnogo podilu klitini koli vidbuvayetsya kondensaciya hromatinu hromosomi dobre pomitni StrukturaHromatin Dokladnishe Hromatin Hromatin kompleks DNK osnovnij sposib isnuvannya DNK vseredini klitini in vivo Do skladu hromatinu vhodyat dva tipi bilkiv gistonovi ta negistonovi Hromatin maye riznij stupin kondensaciyi v zalezhnosti vid stadiyi klitinnogo ciklu pid chas podilu mitozu ta mejozu hromatin kondensovanij u hromosomi yaki chitko mozhna rozglediti navit pid svitlovim mikroskopom todi yak v period interfazi abo G0 stadiyi hromatin rozslablenij i rozdilyayetsya na eu ta geterohromatin Nukleosomi Molekuli gistoniv utvoryuyut grupi nukleosomi Kozhna nukleosoma mistit v sobi 8 bilkovih molekul Rozmir nukleosomi priblizno 8 nm Z kozhnoyu nukleosomoyu pov yazana dilyanka DNK sho spiralno obplitaye nukleosomu zzovni V takij dilyanci DNK roztashovuyutsya 140 nukleotidiv zagalnoyu dovzhinoyu 50 nm ale zavdyaki spiralizaciyi dovzhina skorochuyetsya v 5 raziv U hromatini blizko 87 90 dovzhini DNK zv yazano z nukleosomami Na riznih dilyankah odniyeyi hromosomi spiralizaciya kompaktnist yiyi osnovnih elementiv neodnakova iz cim pov yazana rizna intensivnist zabarvlennya okremih dilyanok Geterohromatin i euhromatinTi dilyanki hromosomi yaki intensivno sprijmayut barvniki nazivayut geterohromatichnimi skladayutsya z geterohromatinu voni navit v interfazi zalishayutsya kompaktnimi i vidimi v optichnij mikroskop Geterohromatin nadmirno spiralizovani i skondensovani dilyanki hromosomi yaki znahodyatsya v genetichno neaktivnomu stani ne transkribuyutsya Geterohromatin vikonuye perevazhno strukturnu funkciyu Vin perebuvaye v intensivno kondensovanomu spiralizovanomu stani i zajmaye odni j ti sami dilyanki v gomologichnih hromosomah utvoryuye dilyanki yaki prilyagayut do centromeri ta kinciv hromosomi Vtrata geterohromatinovih dilyanok mozhe j ne poznachatisya na zhittyediyalnosti klitini Geterohromatin podilyayut na strukturnij i fakultativnij Strukturnij konstruktivnij geterohromatin dilyanki hromosomi yaki spiralizovani vprodovzh usogo klitinnogo ciklu interfaza i mitoz Vin postijno zajmaye odnakovi dilyanki v oboh gomologichnih hromosomah blizko centromer vtorinnih peretyazhok na kinci hromosom telomer Cej hromatin intensivno zabarvlyuyetsya barvnikom i jogo vidno v svitlovomu mikroskopi Fakultativnij geterohromatin lokalizuyetsya v odnij iz dvoh gomologichnih hromosom V okremih vipadkah odna z nih geterohromatizuyetsya povnistyu Priklad fakultativnogo hromatinu H statevij hromatin abo tilce Barra Ce odna z dvoh H hromosom osobin zhinochoyi stati ssavci lyudina yaka geterohromatizuyetsya i perehodit u genetichno neaktivnij stan na rannih stadiyah embriogenezu Geterohromatin i tilcya Barra Viriznyayut takozh fakultativnij geterohromatin sho vinikaye pri spiralizaciyi ta inaktivaciyi odniyeyi z dvoh gomologichnih H hromosom u ssavciv vnaslidok chogo utvoryuyutsya tilcya Barra X statevij hromatin Nezabarvleni ta mensh ushilneni dilyanki hromosomi yaki dekondensuyutsya ta stayut nevidimimi v period interfazi mistyat euhromatin i tomu nazivayutsya euhromatichnimi Vvazhayut sho same v nih rozmisheno najbilshe geniv Hromosomi pid chas podilu klitini v period metafazi mayut viglyad nitok palichok tosho Budova odniyeyi hromosomi na riznih dilyankah neodnakova V hromosomi rozriznyayut pervinnu peretyazhku i dva plecha korotke p i dovge q Pervinna peretyazhka abo centromera najbilsh spiralizovana chastina hromosomi Na nij rozmishenij kinetohor gr kinesis ruh phoros toj sho nese do yakogo pid chas podilu klitini kriplyatsya nitki veretena podilu Misce roztashuvannya centromeri v kozhnoyi pari hromosom postijne vono obumovlyuye yihnyu formu V zalezhnosti vid roztashuvannya centromeri vidilyayut tri tipi hromosom metacentrichni submetacentrichni i akrocentrichni Meta submeta ta akrocentrichni hromosomi v zalezhnosti vid poziciyi centromeri Metacentrichni hromosomi rivnoplechovi hromosomi v yakih centromera znahoditsya poseredini hromosomi i plechi rivnoyi abo majzhe odnakovoyi dovzhini Submetacentrichni nerivnoplechovi hromosomi v yakih centromera zmishena vid seredini i odne pleche dovshe za inshe Akrocentrichni hromosomi ce hromosomi v yakih centromera rozmishena blizko do odnogo iz kinciv i odne pleche dovshe a druge duzhe korotke i chasto malopomitne Telocentrichni hromosomi taki hromosomi vinikayut v rezultati vidrivu odnogo plecha u nih zalishayetsya tilki odne pleche z centromeroyu na kinci V normalnomu kariotipi taki hromosomi ne zustrichayutsya Telomeri Dokladnishe Telomera Kinci plechej hromosomi nazivayut telomerami ce specializovani dilyanki yaki pereshkodzhayut z yednannyu hromosom mizh soboyu abo z yihnimi fragmentami Kinec hromosomi yakij ne maye telomeri rozpiznayetsya yak dvo spiralnij rozriv hromosomi i zapuskayetsya sistema reparaciyi DNK Oskilki ce na spravdi ne rozriv DNK reparaciya nemozhliva chi bude provedena nepravilno i v klitini zapuskayetsya apoptoz chi klitina prohodit zloyakisnu transformaciyu U normi zh telomeri zberigayut hromosomu yak diskretnu individualnu odinicyu Suputniki Deyaki hromosomi mayut gliboki vtorinni peretyazhki sho viddilyayut okremi dilyanki hromosomi suputniki Taki hromosomi mozhut zblizhuvatis i utvoryuvati asociaciyi a tonki nitki yaki z yednuyut suputnikiv z plechima hromosom pri comu berut uchast v utvorenni yaderec Same ci dilyanki v hromosomah lyudini ye organizatorami yaderec U lyudini vtorinni peretyazhki ye na dovgomu plechi 1 9 ta 16 hromosom ta na kincevih dilyankah korotkih plechej 13 14 15 21 22 hromosom Hromomeri V plechah hromosom vidno potovsheni ta intensivnishe zabarvleni dilyanki hromomeri yaki cherguyutsya iz mizhhromomernimi nitkami Vnaslidok cogo hromosoma mozhe nagaduvati nizku nerivnomirno nanizanogo namista Pravila hromosomDlya hromosom mayut misce pevni zakonomirnosti yihnogo isnuvannya u klitinah yaki vidomi pid pravilami hromosom Pravilo postijnosti chisla hromosom Kilkist hromosom ta harakterni osoblivosti yihnoyi budovi vidova oznaka Ce ye pravilom postijnosti chisla hromosom Ce chislo ne zalezhit vid stupenya organizaciyi i ne zavzhdi vkazuye na filogenetichnu sporidnenist Napriklad v yadrah usih klitin konyachoyi askaridi Paraascaris megalocephala univalenus znahoditsya po 2 hromosomi v muhi drozofili Drosophila melanogaster po 8 v lyudini po 46 a v richkovogo raka Astacus fluviatalis po 116 Odne j te same chislo mozhe traplyatis u duzhe dalekih odna vid odnoyi form a v blizkih vidiv duzhe vidriznyatisya Odnak duzhe vazhlivo sho v predstavnikiv odnogo vidu chislo hromosom v yadrah vsih klitin postijne Pravilo parnosti hromosom Kozhna hromosoma v somatichnij klitini organizmu diployidna tobto predstavlena paroyu u lyudini 23 pari u shimpanze 24 u drozofili 4 u gorohu 7 par hromosom Isnuye takozh pravilo parnosti hromosom za yakim chislo hromosom zavzhdi ye parnim bo v kariotipi hromosomi ob yednuyutsya v gomologichni pari Pravilo individualnosti hromosom Gomologichni hromosomi odnakovi za formoyu ta budovoyu roztashuvannyam centromer hromomer inshih detalej budovi Kozhna para hromosom harakterizuyetsya individualnimi osoblivostyami i zberigaye yih u ryadi pokolin Negomologichni hromosomi zavzhdi mayut vidminnosti Tomu mayemo pravilo individualnosti hromosom kozhna para gomologichnih hromosom harakterizuyetsya svoyimi osoblivostyami Pravilo neperervnosti hromosom hromosoma vid hromosomi Hromosomi yak i klitini ne vinikayut zanovo a utvoryuyutsya vid uzhe nayavnih hromosom shlyahom samovidtvorennya replikaciyi v S periodi interfazi KariotipKariotip lyudini z psevdozabarvlennyam hromosom Kariotip diployidnij nabir hromosom somatichnoyi klitini yakij harakterizuyetsya sukupnistyu oznak kilkist hromosom rozmiri hromosom formoyu hromosom tipom simetriyi osoblivostyami yihnoyi budovi Kariotip ye vidovoyu oznakoyu jomu vlastiva stalist i specifichnist v osobin odnogo i togo zh biologichnogo vidu vin tochno vidtvoryuyetsya z pokolinnya v pokolinnya zavdyaki mitozu i mejozu Tomu vsi somatichni klitini pevnogo vidu nesut povnij obsyag genetichnoyi informaciyi vlastivij lishe comu vidu Kariotipi zh riznih vidiv riznyatsya mizh soboyu yak za kilkistyu hromosom tak i yihnimi rozmirami formoyu ta osoblivostyami budovi Vidova specifichnist hromosom zabezpechuyetsya yihnoyu zdatnistyu do samovidnovlennya Zmini kariotipu mozhut vidbutisya vnaslidok mutacij Normalnij kariotip lyudini cholovika i zhinki skladayetsya z 46 hromosom z nih 22 pari autosomi j odna para stateva Normalnij kariotip zhinki zapisuyut 46 HH cholovika 46 HU Normalnij kariotip vazhliva umova formuvannya zdorovoyi lyudini Zmini chisla i strukturi hromosom mozhut sprichiniti hromosomni zahvoryuvannya Vivchennya kariotipu kariotipuvannya provodyat na mikrofotografiyah metafaznih plastinok ridshe pri bezposerednomu mikroskopuvanni Dlya identifikaciyi hromosom vikoristovuyut taki oznaki rozmir hromosom polozhennya centromeri centromernij indeks vidnoshennya dovzhini korotkogo plecha i dovgogo u nayavnist vtorinnoyi peretyazhki ta suputnikiv U metacentrichnih hromosom centromernij indeks stanovit blizko 50 u submetacentrichnih menshe 50 Rozmir metafaznih hromosom variyuye vid 1 1 do 2 3 mkmNabori hromosomHromosomi zalezhno vid tipu klitin mozhut mati rizni nabori a same diployidnij i gaployidnij Diployidnij V yadrah somatichnih klitin tobto klitin tila mistitsya povnij podvijnij nabir hromosom V nomu kozhna hromosoma maye svogo gomologichnogo partnera Takij nabir hromosom nazivayut diployidnim i poznachayut 2n Hromosomi odniyeyi pari nazivayutsya gomologichnimi riznih par negomologichnimi Gomologichni hromosomi odinakovi za budovoyu formoyu rozmirami ale odna z nih pohodit z yajceklitini a insha zi spermatozoyida Gaployidnij V yadrah gamet statevih klitin na vidminu vid somatichnih ye lishe po odnij hromosomi z kozhnoyi gomologichnoyi pari Vsi voni rizni negomologichni Takij odinarnij nabir hromosom nazivayut gaployidnim vin udvichi menshij i poznachayut yak n Pri zaplidnenni vidbuvayetsya zlittya gamet kozhna z yakih vnosit v zigotu gaployidnij nabir hromosom i vidnovlyuyetsya diployidnij nabir n n 2n U deyakih organizmiv mozhe vnaslidok mutacij zminyuvatis diployidnij nabir hromosom abo aneuployidiya Oriyentovna kilkist geniv Genes chervonij stovpchik ta par nukleotidiv Base pairs zelenij stovpchik kozhnoyi z hromosom lyudini Hromosoma Geni Vsogo Par nukleotidiv Sekvensovani pari nukleotidiv 1 4 221 247 199 719 224 999 719 2 1 491 242 751 149 237 712 649 3 1 550 199 446 827 194 704 827 4 446 191 263 063 187 297 063 5 609 180 837 866 177 702 766 6 2 281 170 896 993 167 273 993 7 2 135 158 821 424 154 952 424 8 1 106 146 274 826 142 612 826 9 1 920 140 442 298 120 312 298 10 1 793 135 374 737 131 624 737 11 379 134 452 384 131 130 853 12 1 430 132 289 534 130 303 534 13 924 114 127 980 95 559 980 14 1 347 106 360 585 88 290 585 15 921 100 338 915 81 341 915 16 909 88 822 254 78 884 754 17 1 672 78 654 742 77 800 220 18 519 76 117 153 74 656 155 19 1 555 63 806 651 55 785 651 20 1 008 62 435 965 59 505 254 21 578 46 944 323 34 171 998 22 1 092 49 528 953 34 893 953 X Hromosoma 1 846 154 913 754 151 058 754 Y Hromosoma 454 57 741 652 25 121 652 Vsogo 32 185 3 079 843 747 2 857 698 560GeterohromosomiStatevi hromosomi geterohromosomi para hromosom za yakimi hromosomni nabori somatichnih klitin cholovichih i zhinochih osobin togo samogo vidu riznyatsya mizh soboyu Ci hromosomi viznachayut stat organizmu u zhinki HH u cholovika HU H hromosoma serednya submetacentrichna u nij vidomo blizko 150 geniv u tomu chisli recesivni geni yaki zumovlyuyut daltonizm kolorova slipota gemofiliyu porushennya zsidannya krovi atrofiyu zorovogo nerva U najdribnisha akrocentrichna hromosoma U nij viyavleno nebagato geniv U lyudini U hromosoma vidigraye virishalnu rol u formuvanni cholovichoyi stati AutosomiNestatevi hromosomi autosomi hromosomi odinakovi v oboh statej tobto ce vsi hromosomi okrim statevih PrimitkiSequenced percentages are based on fraction of euchromatin portion as the Human Genome Project goals called for determination of only the portion of the genome Telomeres centromeres and other heterochromatic regions have been left undetermined as have a small number of unclonable gaps See http www ncbi nlm nih gov genome seq 1 kvitnya 2005 u Wayback Machine for more information on the Human Genome Project DzherelaA V Sivolob K S Afanasyeva 2012 PDF K Vidavnicho poligrafichnij centr Kiyivskij universitet Arhiv originalu PDF za 23 veresnya 2015 Procitovano 21 bereznya 2016 Medichna biologiya pidruch V V Barcihovskij P Ya Shersyuk K VSV Medicina 2011 312 s LiteraturaMolekulyarna organizaciya hromosom navch posib A V Sivolob K S Afanasyeva K Kiyivskij un t 2014 287 s ISBN 966 439 721 3 PosilannyaAkrocentrichna hromosoma 26 veresnya 2020 u Wayback Machine VUE