Хлопомáнство — народницько-культурна течія української інтелігенції на Правобережній частині України в 1850-ті—1860-ті роки, яка прагнула зближення з народом.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkpsTHlWRU1DVkJOU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0RFdWFuQm5Mek13TUhCNExTVkVNQ1ZCTlNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09ERXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Хлопомани — польський термін на означення прихильників селянства; згодом цю презирливу назву перебрали самі адепти «любові до простого українського народу». Цей рух під впливом соціально-революційних ідей Заходу народився спочатку серед студентів Київського університету, які походили зі спольщених шляхетських родин. Усвідомивши собі, що належить служити «тому народові, серед якого живеш», вони покинули польські студентські організації і заснували українську громаду.
Аналогічне явище, тільки у менших масштабах, існувало також у Білорусі.
Соціальна база
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkxTHlWRU1DVkJOU1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUXlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0RJdWFuQm5Mek13TUhCNExTVkVNQ1ZCTlNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09ESXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Хлопоманство виникає серед університетської молоді Києва, яке, окрім нечисельної групи росіян, а також поляків, що прибували з Царства Польського, складалося, в основному, із київсько-подільсько-волинської шляхетської молоді, вихованої в традиціях польської культури.
Хлопоманство знайшло також відгук серед молоді Лівобережжя, зокрема в Харкові, Полтаві, Чернігові, Одесі й інших містах. Серед основоположників хлопоманства були: Володимир Антонович, Тадей Рильський, Борис Познанський, Кость Михальчук, Павло Житецький, Павло Чубинський, .
Погляди хлопоманів
Хлопомани вважали, що свої демократичні переконання на теренах України можна реалізувати лише ідентифікуючи власну національну спільність із місцевою українською людністю — селянством, вони певний час намагалися переконати в тому ж польську студентську громаду, до якої самі належали.
Хлопомани ставили своїм завданням добровільне служіння своїм учорашнім «слугам», підняття освітньо-культурного рівня селянства та його громадянської свідомості.
Ідеолог руху
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemsxTHlWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TWlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TjE4bFJEQWxPVEl1YW5Cbkx6SXdNSEI0TFNWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ1JDVkVNU1U0TWlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TjE4bFJEQWxPVEl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkzTDFWcmNtRnBibWxoYmw5b2FYTjBiM0pwWVc1ZlZtOXNiMlI1YlhseVgwSXVYMEZ1ZEc5dWIzWjVZMmhmWVc1a1gyaHBjMTkzYVdabFgxWmhjblpoY21GZmFXNWZWV3R5WVdsdWFXRnVYMlp2Ykd0ZlpISmxjM05sY3k1ZlFtVjBkMlZsYmw4eE9EVXdYMkZ1WkY4eE9EWXdMbXB3Wnk4eU1EQndlQzFWYTNKaGFXNXBZVzVmYUdsemRHOXlhV0Z1WDFadmJHOWtlVzE1Y2w5Q0xsOUJiblJ2Ym05MmVXTm9YMkZ1WkY5b2FYTmZkMmxtWlY5V1lYSjJZWEpoWDJsdVgxVnJjbUZwYm1saGJsOW1iMnhyWDJSeVpYTnpaWE11WDBKbGRIZGxaVzVmTVRnMU1GOWhibVJmTVRnMk1DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Ідеологом хлопоманства був Володимир Антонович — який також накреслив і програмові його засади. Відповідаючи на закиди з польського боку в зраді і ренеґатстві, Володимир Антонович відкидав «шляхетський порядок і ієзуїтизм, противний духові нашого народу й шкідливий для його життя…» («Моя исповедь»), закликав полюбити народ, серед якого живеш, жити його інтересами, повернутися до народності, колись покинутої предками і активно працювати для народу, щоб спокутувати гріхи своїх батьків перед цим народом.
У першому числі «Основи» за 1862 р., у своїй знаменитій «Сповіді» В. Антонович детально розтлумачив позицію нової української еліти — націєтворців. Реагуючи на звинувачення польського шляхтича Тадеуша Падалиці у відступництві В. Антонович погодився і назвав себе відступником, але констатував, що він відступився від ідеології шляхетської обраності та зверхності. Для польських шляхтичів, що живуть в Україні, писав він, є лише два шляхи: «або полюбити народ, серед якого вони живуть, пройнятися його інтересами, повернутися в народ, колись залагодити покинутий їх предками і невтомною працею та любов'ю, в міру сил, залагодити все зло, принесене ними народу, який вигодував чисельні покоління вельможних колонізаторів, і якому ці останні за піт та кров платили презирством, лайкою, зневагою його релігії, звичаїв, моралі, людськості, — або ж, якщо для цього не вистачить моральної сили, переселитися в землю польську, заселену польським народом для того, щоб не додавати собою ще однієї дармоїдської особи, для того, щоб нарешті, позбутися самому перед собою огидного докору в тому, що і я теж колоніст, теж плантатор, що і я опосередковано чи безпосередньо (що однаково) користаюся чужою працею, заступаю розвитку народу, в хату котрого я заліз непрошений, з чужими йому намірами, і що я належу до табору тих, хто прагне загальмувати народний розвиток туземців і що невинно поділяю відповідальність за їх дії».
«Виходження в народ»
Інтерес хлопоманів до простонародного життя задовільнявся щорічними «виходженнями в народ» під час «літніх вакацій». На кінець 50-х років такі подорожі здійснювали чисельні однодумці В. Антоновича, при чому вони не були лише зовнішнім спостереженням за життям селян, а супроводжувалися безпосередніми контактами, коли студенти брали участь у сільських роботах разом із селянами, а також спільно з ними відпочивали.
У слідчий справі, яка наприкінці 1860 р. велася щодо ряду київських студентів, звинувачених у «злочинному зближенні з селянами» зберігся допит В. Антоновича, звідки ми маємо детальний опис канікулярних подорожей хлопоманів.
«1859 року з товаришем Тадеєм Рильським здійснив тривалу подорож Київською, Херсонською та Катеринославською губерніями… Антонович бажав придивитися до народного побуту, мови, звичаїв, способу життя тощо …для написання нарису про народний побут, з метою розміщення в журналі. Одяг селянський у Антоновича є й він любить його носити виключно з міркувань естетичної симпатії. Він ним послуговувався під час етнографічної екскурсії…»
Реакція уряду
Ставлення уряду Російської імперії до хлопоманства, може послужити прикладом атмосфери взаємної підозрілості, в російсько-українсько-польських відносинах. З одного боку, урядові не могло не сподобатися, коли хлопомани переходили з католицтва до православ'я і відмовлялися підтримувати польський національний рух. Але польські опоненти хлопоманів поспішали звернути увагу властей на неблагонадійність їх соціальних переконань, а також на їх українофільську орієнтацію.
Обороняючись перед закидами, що українці співпрацюють із російськими революціонерами («Молодая Россия»), хлопомани опублікували за підписом 21 особи «Отзыв из Києва» (у московській «Современной летописи», XI, 1862). У цій заяві автори відкидали революційні засоби боротьби, вважаючи за єдину свою мету турботи за , спростовували також закид у сепаратизмі, бо хлопомани не підносили питання про відокремлення України від Росії, вважаючи, що для непідготовленого і в більшості неграмотного народу проблема сепаратизму не була реальною. Підкреслення аполітичності випливало з переконання, що насамперед слід піднести освіту й культуру мас, але також з обережності перед владою. Тому хлопомани діяли легально, щоб не наразитися на закиди у революційної діяльності.
Відносини з поляками
Хлопоманські настрої певної частини студентства дедалі більше загострювали національне питання. На середину ХІХ ст. молодь, яка вступала до Київського університету, переважно була вихована польською культурою. Ця ж культура панувала серед них протягом всього навчання.
Кость Михальчук у своїх спогадах зауважував, що перехід правобережної польсько-культурної молоді «в українство» був надзвичайно драматичним і навіть героїчним кроком. Такий перехід відбувався зі значно більшими випробуваннями для сумління, аніж виявлення українофільства лівобережцями. Адже «треба врахувати ту політичну репутацію і той незаперечний моральний авторитет, яким послуговувалася польська справа у Європі, а водночас і той легендарний ореол, яким наділявся в очах цивілізованого світу польський народ і його інтелігенція». Тож можна собі уявити, писав К. Михальчук, наскільки неймовірно важко було тим людям, що зважилися на відступ від такого бездоганного авторитету, як не просто було «виправдатися не лише перед цим суспільством, але й перед самими собою, перед власним сумлінням і честю, тим більше, що ці люди, виховані в польському середовищі, органічно поріднені з ним та його культурою, жили її життям та інтересами…»
Участь хлопоманів у громадах
Розрив з польськими патріотами покладає початок національно-політичному самовизначенню в середовищі київської молоді, а водночас появі української громади, яка аж ніяк не була самоціллю. Об'єднання відбувається не заради перебування у певній організації, а стає наслідком широкої українофільської громадської роботи, що розгорнулася у 1859 р. спочатку в Києві, а далі по всіх теренах України.
1859 хлопомани працювали у Київській Громаді; допомагали закладати недільні школи, для навчання елементарній писемності співпрацювали з редакцією «Основи», до числа співробітників якої входили В. Антонович та Ф. Рильський.
Після Валуєвського циркуляра
Культурно-освітня діяльність хлопоманів викликала обвинувачення з боку російських публіцистів у політичних зв'язках із польським повстанням 1863—1864, хоч хлопомани вважали його чужою справою. У висліді репресій російської влади («Валуєвський циркуляр») хлопомани припинили свою діяльність, але брали участь у діяльності Київської Громади та в інших громадських заходах без організованого оформлення.
Значення
Хлопоманські настрої певної частини студентства дедалі більше загострювали національне питання. Зближаючись із українським селянством, виявляючи до нього симпатію, співчуття, а далі й захоплюючись його культурою, світоглядними переконаннями, морально-етичними цінностями тощо, воно не могло одночасно лишатися прихильниками польського національного інтересу.
Українське хлопоманство, детермінічно пов'язане із українофільством, формувало із хлопоманів з їхніми україноцентричними переконаннями українських націоналістів, тобто людей, які не лише ідентифікували власну належність до українського народу, але також виявляли громадянську активність щодо утвердження національних інтересів свого народу. Значна частина вихованої на польській культурі молоді, відмовляючись від аристократизму та від власних станових привілеїв цілком закономірно зрікалася тієї самої польської культури і водночас проявляла себе українською національною елітою.
Див. також
Примітки
- Церашкович П. У. Беларусы. Энцыклапедыя Гісторыі Беларусі. — Мінск, 1993. — С. 471.
- Юрій Земський. Польська, російська та українська еліти в змаганнях за Правобережну Україну у середині ХІХ ст. — Хмельницький, 2011. С. 203.
- Антонович В. Моя Исповедь. Ответ пану Падалицы в Х книжке // «Основа» . 1862. — Січень. — С. 93-94
- Польський журналіст Падалиця назвав Антоновича перевертнем, який зрікся свого стану і клану. В першому числі часопису «Основа» за 1862 рік Антонович йому відповів:
«Вам добре відоме, д. Падалице, що перше як відважитися розійтись із шляхтою і всіма її моральними достатками, я випробував усі шляхи замирення; вам відомо і те, яка була з вашого боку зустріч усіх спроб урезонити «вельможних» до людського поводження з селянами, до клопотання про освіту народну на власних його національних основах, до визнання за українське, а не польське того, що є українське, а не польське; адже ж ви були свідком, як подібні міркування викликали спершу посвист та смішки, потім пересердя, глум і лайку, а нарешті – несправедливі доноси і натяки на Коліївщину. Після того, певна річ, залишилося або зректися своєї совісті, або покинути наше суспільство; я вибрав останнє, і покладаю надію, що працею та любов’ю зроблю, що українці коли-небудь визнають мене за сина свого народу через те, що я готовий поділити з ним… Виходить, д. Падалице, ваша правда! Я - перевертень і пишаюсь цим так само, як пишався б в Америці, якби з плантатора перевернувсь на аболіціоніста, чи в Італії з папіста став би чесним працьовитим слугою спільної народної справи»
- Див.: ЦДІЛ, ф. 442, оп. 810, спр. 132, арк. 233—234 зв.
- Алексей Миллер. Украинский вопрос в Российской империи. — К.: 2013 С. 95 — 96
- «Современная летопись», що виходила при катковському «Руссском вестнике», надрукувала статтю про київське, як вона висловилася, хлопоманство. Тон її глузливий, шовіністично зверхній. У Борисполі, в домі Платона Чубинського, Антонович, Житецький, Павло Чубинський з гуртом однодумців написали відповідь «Современной летописи», в якій пояснювали свою позицію і свої переконання. Цікава деталь. Київський генерал-губернатор Васильчиков, якому надіслали на візування ґранки цього матеріялу, наклав на ньому таку візу:
«Коли дивитися на цих осіб (людей, що підписали колективну відповідь. – М.С.) як на фундаторів Громади, що її справжня мета і напрямок абсолютно невідомі урядові; коли звернути увагу на те, що члени цієї Громади без дозволу влади взяли на себе, не знати з яких мотивів, освіту простого народу, і не вважаючи на усі обвинувачення та нарікання з боку суспільства, провадять справу й далі; коли, нарешті, мати на увазі, що вони склали Громаду в державі, що за її законами ніяке товариство, навіть не заборонене від уряду, не може установитися без дозволу і без відома відповідної влади, то за такими причинками незручно дозволяти до друку статтю «Общественние вопроси». Проте, з другого боку, через те, що особи, які підписали статтю, оголосивши свої прізвища, викликають своїх обвинувателів виявити їх неблагонадійні прямування шляхом друкованого слова і розв'язати змагання прилюдним обговоренням, то було б корисно цю заяву надрукувати, бо літературна полеміка мусить допомогти урядові в цій справі – виявити мету і з'ясувати дух і напрямок тих осіб, що підписали статтю. Окрім того, голосна заява цих людей про їх погляди і завдання діяльності повинна зупинити їх перед неблагонадійними вчинками через те, що на них звернута буде увага їх супротивників, яких покликано на суд громадянства.»
- Михальчук К. П. Из украинского былого // Украинская жизнь. — 1914. — № 8-10. С. 70 — 71
Література
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Хлопоманство |
- В. С. Шандра Хлопоманство // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 384. — .
- Юрій Земський. Польська, російська та українська еліти в змаганнях за Правобережну Україну у середині ХІХ ст. — Хмельницький, 2011. С. 210—213
- Алексей Миллер. Украинский вопрос в Российской империи. — К.: 2013 С. 95 — 96
- Церашкович П. У. Беларусы. Энцыклапедыя Гісторыі Беларусі. — Мінск, 1993. — С. 471.
- Михальчук К. П. Из украинского былого // Украинская жизнь. — 1914. — № 8-10. С. 70 — 71
- Див.: ЦДІЛ, ф. 442, оп. 810, спр. 132, арк. 233—234 зв.
- Антонович В. Моя Исповедь. Ответ пану Падалицы в Х книжке // Основа. 1862. — Січень. — С. 93-94
- Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — .
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Антонович В. Моя исповедь. Основа, кн. І. 1862;
- Драгоманов М. До історії укр. хлопоманів у 1860 pp. Житє і слово, кн. III. 1895;
- Антонович В. Автобіографічні записки. ЛНВ, кн. VII—IX. Л. 1908;
- Познанський Б. Воспоминания. Укр. Жизнь, ч. 8 — 10. 1914;
- Мицюк О. Укр. хлопомани. Чернівці 1933;
- Zachowski R. Do ideologji chlopomanów ukraińskich. Biuletyń Polsko-Ukrainski, Nr. 100. B. 1935;
- Суспільно-політ. рух на Україні в 1863—1864 pp. Матеріали і документи. К. 1964.
- Лисяк-Рудницький І. Інтелектуальні початки нової України // Лисяк-Рудницький І. Історичні есе. — К., 1994. — Т.1.
- М. Ф. Слабошпицький Володимир Антонович повертається. (Післямова) // Антонович В. Б. Про Козацькі часи на Україні. / Післям. М. Ф. Слабошпицького; Комент. О. Д. Василюк та І. Б. Гирича — К.: Дніпро, 1991. — 238 с. ISDN 5-308-01400-0
Посилання
- Хлопомани // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1967. — Т. 8, кн. XVI : Літери Уш — Я. — С. 2008. — 1000 екз.
- Як неформали вплинули на українську історію Володимир Окаринський 21 травня 2021 р. // Локальна історія
- Формування українолюбного напрямку в середовищі нонконформістських течій в українсько-польському соціокультурному просторі (до кінця 1850-х рр.) Володимир Окаринський // Україна–Європа–Світ. Міжнародний збірник наукових праць. Серія: Історія, міжнародні відносини. — Вип. 9. — Тернопіль: Видавництво ТНПУ ім. В.Гнатюка, 2012.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Hlopomanstvo narodnicko kulturna techiya ukrayinskoyi inteligenciyi na Pravoberezhnij chastini Ukrayini v 1850 ti 1860 ti roki yaka pragnula zblizhennya z narodom Hlopomani Stoyat zliva napravo Sidyat zliva napravo Tadej Rilskij Volodimir Antonovich Oriyentovno mizh 1859 i 1861 rr Hlopomani polskij termin na oznachennya prihilnikiv selyanstva zgodom cyu prezirlivu nazvu perebrali sami adepti lyubovi do prostogo ukrayinskogo narodu Cej ruh pid vplivom socialno revolyucijnih idej Zahodu narodivsya spochatku sered studentiv Kiyivskogo universitetu yaki pohodili zi spolshenih shlyahetskih rodin Usvidomivshi sobi sho nalezhit sluzhiti tomu narodovi sered yakogo zhivesh voni pokinuli polski studentski organizaciyi i zasnuvali ukrayinsku gromadu Analogichne yavishe tilki u menshih masshtabah isnuvalo takozh u Bilorusi Socialna bazaHlopomani Krajnij pravoruch sidit Volodimir Antonovich Za nim u shapci stoyit Boris Poznanskij Hlopomanstvo vinikaye sered universitetskoyi molodi Kiyeva yake okrim nechiselnoyi grupi rosiyan a takozh polyakiv sho pribuvali z Carstva Polskogo skladalosya v osnovnomu iz kiyivsko podilsko volinskoyi shlyahetskoyi molodi vihovanoyi v tradiciyah polskoyi kulturi Hlopomanstvo znajshlo takozh vidguk sered molodi Livoberezhzhya zokrema v Harkovi Poltavi Chernigovi Odesi j inshih mistah Sered osnovopolozhnikiv hlopomanstva buli Volodimir Antonovich Tadej Rilskij Boris Poznanskij Kost Mihalchuk Pavlo Zhiteckij Pavlo Chubinskij Poglyadi hlopomanivHlopomani vvazhali sho svoyi demokratichni perekonannya na terenah Ukrayini mozhna realizuvati lishe identifikuyuchi vlasnu nacionalnu spilnist iz miscevoyu ukrayinskoyu lyudnistyu selyanstvom voni pevnij chas namagalisya perekonati v tomu zh polsku studentsku gromadu do yakoyi sami nalezhali Hlopomani stavili svoyim zavdannyam dobrovilne sluzhinnya svoyim uchorashnim slugam pidnyattya osvitno kulturnogo rivnya selyanstva ta jogo gromadyanskoyi svidomosti Ideolog ruhuStudent hlopoman Volodimir Antonovich u selyanskomu vbranni Svitlina 1860 r Volodimir Antonovich ta jogo persha druzhina Varvara u narodnih stroyah Ideologom hlopomanstva buv Volodimir Antonovich yakij takozh nakresliv i programovi jogo zasadi Vidpovidayuchi na zakidi z polskogo boku v zradi i renegatstvi Volodimir Antonovich vidkidav shlyahetskij poryadok i iyezuyitizm protivnij duhovi nashogo narodu j shkidlivij dlya jogo zhittya Moya ispoved zaklikav polyubiti narod sered yakogo zhivesh zhiti jogo interesami povernutisya do narodnosti kolis pokinutoyi predkami i aktivno pracyuvati dlya narodu shob spokutuvati grihi svoyih batkiv pered cim narodom U pershomu chisli Osnovi za 1862 r u svoyij znamenitij Spovidi V Antonovich detalno roztlumachiv poziciyu novoyi ukrayinskoyi eliti naciyetvorciv Reaguyuchi na zvinuvachennya polskogo shlyahticha Tadeusha Padalici u vidstupnictvi V Antonovich pogodivsya i nazvav sebe vidstupnikom ale konstatuvav sho vin vidstupivsya vid ideologiyi shlyahetskoyi obranosti ta zverhnosti Dlya polskih shlyahtichiv sho zhivut v Ukrayini pisav vin ye lishe dva shlyahi abo polyubiti narod sered yakogo voni zhivut projnyatisya jogo interesami povernutisya v narod kolis zalagoditi pokinutij yih predkami i nevtomnoyu praceyu ta lyubov yu v miru sil zalagoditi vse zlo prinesene nimi narodu yakij vigoduvav chiselni pokolinnya velmozhnih kolonizatoriv i yakomu ci ostanni za pit ta krov platili prezirstvom lajkoyu znevagoyu jogo religiyi zvichayiv morali lyudskosti abo zh yaksho dlya cogo ne vistachit moralnoyi sili pereselitisya v zemlyu polsku zaselenu polskim narodom dlya togo shob ne dodavati soboyu she odniyeyi darmoyidskoyi osobi dlya togo shob nareshti pozbutisya samomu pered soboyu ogidnogo dokoru v tomu sho i ya tezh kolonist tezh plantator sho i ya oposeredkovano chi bezposeredno sho odnakovo koristayusya chuzhoyu praceyu zastupayu rozvitku narodu v hatu kotrogo ya zaliz neproshenij z chuzhimi jomu namirami i sho ya nalezhu do taboru tih hto pragne zagalmuvati narodnij rozvitok tuzemciv i sho nevinno podilyayu vidpovidalnist za yih diyi Vihodzhennya v narod Interes hlopomaniv do prostonarodnogo zhittya zadovilnyavsya shorichnimi vihodzhennyami v narod pid chas litnih vakacij Na kinec 50 h rokiv taki podorozhi zdijsnyuvali chiselni odnodumci V Antonovicha pri chomu voni ne buli lishe zovnishnim sposterezhennyam za zhittyam selyan a suprovodzhuvalisya bezposerednimi kontaktami koli studenti brali uchast u silskih robotah razom iz selyanami a takozh spilno z nimi vidpochivali U slidchij spravi yaka naprikinci 1860 r velasya shodo ryadu kiyivskih studentiv zvinuvachenih u zlochinnomu zblizhenni z selyanami zberigsya dopit V Antonovicha zvidki mi mayemo detalnij opis kanikulyarnih podorozhej hlopomaniv 1859 roku z tovarishem Tadeyem Rilskim zdijsniv trivalu podorozh Kiyivskoyu Hersonskoyu ta Katerinoslavskoyu guberniyami Antonovich bazhav pridivitisya do narodnogo pobutu movi zvichayiv sposobu zhittya tosho dlya napisannya narisu pro narodnij pobut z metoyu rozmishennya v zhurnali Odyag selyanskij u Antonovicha ye j vin lyubit jogo nositi viklyuchno z mirkuvan estetichnoyi simpatiyi Vin nim poslugovuvavsya pid chas etnografichnoyi ekskursiyi Reakciya uryaduStavlennya uryadu Rosijskoyi imperiyi do hlopomanstva mozhe posluzhiti prikladom atmosferi vzayemnoyi pidozrilosti v rosijsko ukrayinsko polskih vidnosinah Z odnogo boku uryadovi ne moglo ne spodobatisya koli hlopomani perehodili z katolictva do pravoslav ya i vidmovlyalisya pidtrimuvati polskij nacionalnij ruh Ale polski oponenti hlopomaniv pospishali zvernuti uvagu vlastej na neblagonadijnist yih socialnih perekonan a takozh na yih ukrayinofilsku oriyentaciyu Oboronyayuchis pered zakidami sho ukrayinci spivpracyuyut iz rosijskimi revolyucionerami Molodaya Rossiya hlopomani opublikuvali za pidpisom 21 osobi Otzyv iz Kiyeva u moskovskij Sovremennoj letopisi XI 1862 U cij zayavi avtori vidkidali revolyucijni zasobi borotbi vvazhayuchi za yedinu svoyu metu turboti za sprostovuvali takozh zakid u separatizmi bo hlopomani ne pidnosili pitannya pro vidokremlennya Ukrayini vid Rosiyi vvazhayuchi sho dlya nepidgotovlenogo i v bilshosti negramotnogo narodu problema separatizmu ne bula realnoyu Pidkreslennya apolitichnosti viplivalo z perekonannya sho nasampered slid pidnesti osvitu j kulturu mas ale takozh z oberezhnosti pered vladoyu Tomu hlopomani diyali legalno shob ne narazitisya na zakidi u revolyucijnoyi diyalnosti Vidnosini z polyakamiHlopomanski nastroyi pevnoyi chastini studentstva dedali bilshe zagostryuvali nacionalne pitannya Na seredinu HIH st molod yaka vstupala do Kiyivskogo universitetu perevazhno bula vihovana polskoyu kulturoyu Cya zh kultura panuvala sered nih protyagom vsogo navchannya Kost Mihalchuk u svoyih spogadah zauvazhuvav sho perehid pravoberezhnoyi polsko kulturnoyi molodi v ukrayinstvo buv nadzvichajno dramatichnim i navit geroyichnim krokom Takij perehid vidbuvavsya zi znachno bilshimi viprobuvannyami dlya sumlinnya anizh viyavlennya ukrayinofilstva livoberezhcyami Adzhe treba vrahuvati tu politichnu reputaciyu i toj nezaperechnij moralnij avtoritet yakim poslugovuvalasya polska sprava u Yevropi a vodnochas i toj legendarnij oreol yakim nadilyavsya v ochah civilizovanogo svitu polskij narod i jogo inteligenciya Tozh mozhna sobi uyaviti pisav K Mihalchuk naskilki nejmovirno vazhko bulo tim lyudyam sho zvazhilisya na vidstup vid takogo bezdogannogo avtoritetu yak ne prosto bulo vipravdatisya ne lishe pered cim suspilstvom ale j pered samimi soboyu pered vlasnim sumlinnyam i chestyu tim bilshe sho ci lyudi vihovani v polskomu seredovishi organichno poridneni z nim ta jogo kulturoyu zhili yiyi zhittyam ta interesami Uchast hlopomaniv u gromadahRozriv z polskimi patriotami pokladaye pochatok nacionalno politichnomu samoviznachennyu v seredovishi kiyivskoyi molodi a vodnochas poyavi ukrayinskoyi gromadi yaka azh niyak ne bula samocillyu Ob yednannya vidbuvayetsya ne zaradi perebuvannya u pevnij organizaciyi a staye naslidkom shirokoyi ukrayinofilskoyi gromadskoyi roboti sho rozgornulasya u 1859 r spochatku v Kiyevi a dali po vsih terenah Ukrayini 1859 hlopomani pracyuvali u Kiyivskij Gromadi dopomagali zakladati nedilni shkoli dlya navchannya elementarnij pisemnosti spivpracyuvali z redakciyeyu Osnovi do chisla spivrobitnikiv yakoyi vhodili V Antonovich ta F Rilskij Pislya Valuyevskogo cirkulyaraKulturno osvitnya diyalnist hlopomaniv viklikala obvinuvachennya z boku rosijskih publicistiv u politichnih zv yazkah iz polskim povstannyam 1863 1864 hoch hlopomani vvazhali jogo chuzhoyu spravoyu U vislidi represij rosijskoyi vladi Valuyevskij cirkulyar hlopomani pripinili svoyu diyalnist ale brali uchast u diyalnosti Kiyivskoyi Gromadi ta v inshih gromadskih zahodah bez organizovanogo oformlennya ZnachennyaHlopomanski nastroyi pevnoyi chastini studentstva dedali bilshe zagostryuvali nacionalne pitannya Zblizhayuchis iz ukrayinskim selyanstvom viyavlyayuchi do nogo simpatiyu spivchuttya a dali j zahoplyuyuchis jogo kulturoyu svitoglyadnimi perekonannyami moralno etichnimi cinnostyami tosho vono ne moglo odnochasno lishatisya prihilnikami polskogo nacionalnogo interesu Ukrayinske hlopomanstvo determinichno pov yazane iz ukrayinofilstvom formuvalo iz hlopomaniv z yihnimi ukrayinocentrichnimi perekonannyami ukrayinskih nacionalistiv tobto lyudej yaki ne lishe identifikuvali vlasnu nalezhnist do ukrayinskogo narodu ale takozh viyavlyali gromadyansku aktivnist shodo utverdzhennya nacionalnih interesiv svogo narodu Znachna chastina vihovanoyi na polskij kulturi molodi vidmovlyayuchis vid aristokratizmu ta vid vlasnih stanovih privileyiv cilkom zakonomirno zrikalasya tiyeyi samoyi polskoyi kulturi i vodnochas proyavlyala sebe ukrayinskoyu nacionalnoyu elitoyu Div takozhUkrayinofilstvo Gromadi tovaristva Narodovci Ukrayinske nacionalne vidrodzhennya Ukrayinskij nacionalizm Ukrayinizaciya Ukrayinskij disidentskij ruh v SRSRPrimitkiCerashkovich P U Belarusy Encyklapedyya Gistoryi Belarusi Minsk 1993 S 471 Yurij Zemskij Polska rosijska ta ukrayinska eliti v zmagannyah za Pravoberezhnu Ukrayinu u seredini HIH st Hmelnickij 2011 S 203 Antonovich V Moya Ispoved Otvet panu Padalicy v H knizhke Osnova 1862 Sichen S 93 94 Polskij zhurnalist Padalicya nazvav Antonovicha perevertnem yakij zriksya svogo stanu i klanu V pershomu chisli chasopisu Osnova za 1862 rik Antonovich jomu vidpoviv Vam dobre vidome d Padalice sho pershe yak vidvazhitisya rozijtis iz shlyahtoyu i vsima yiyi moralnimi dostatkami ya viprobuvav usi shlyahi zamirennya vam vidomo i te yaka bula z vashogo boku zustrich usih sprob urezoniti velmozhnih do lyudskogo povodzhennya z selyanami do klopotannya pro osvitu narodnu na vlasnih jogo nacionalnih osnovah do viznannya za ukrayinske a ne polske togo sho ye ukrayinske a ne polske adzhe zh vi buli svidkom yak podibni mirkuvannya viklikali spershu posvist ta smishki potim pereserdya glum i lajku a nareshti nespravedlivi donosi i natyaki na Koliyivshinu Pislya togo pevna rich zalishilosya abo zrektisya svoyeyi sovisti abo pokinuti nashe suspilstvo ya vibrav ostannye i pokladayu nadiyu sho praceyu ta lyubov yu zroblyu sho ukrayinci koli nebud viznayut mene za sina svogo narodu cherez te sho ya gotovij podiliti z nim Vihodit d Padalice vasha pravda Ya pereverten i pishayus cim tak samo yak pishavsya b v Americi yakbi z plantatora perevernuvs na abolicionista chi v Italiyi z papista stav bi chesnim pracovitim slugoyu spilnoyi narodnoyi spravi Div CDIL f 442 op 810 spr 132 ark 233 234 zv Aleksej Miller Ukrainskij vopros v Rossijskoj imperii K 2013 S 95 96 Sovremennaya letopis sho vihodila pri katkovskomu Russskom vestnike nadrukuvala stattyu pro kiyivske yak vona vislovilasya hlopomanstvo Ton yiyi gluzlivij shovinistichno zverhnij U Borispoli v domi Platona Chubinskogo Antonovich Zhiteckij Pavlo Chubinskij z gurtom odnodumciv napisali vidpovid Sovremennoj letopisi v yakij poyasnyuvali svoyu poziciyu i svoyi perekonannya Cikava detal Kiyivskij general gubernator Vasilchikov yakomu nadislali na vizuvannya granki cogo materiyalu naklav na nomu taku vizu Koli divitisya na cih osib lyudej sho pidpisali kolektivnu vidpovid M S yak na fundatoriv Gromadi sho yiyi spravzhnya meta i napryamok absolyutno nevidomi uryadovi koli zvernuti uvagu na te sho chleni ciyeyi Gromadi bez dozvolu vladi vzyali na sebe ne znati z yakih motiviv osvitu prostogo narodu i ne vvazhayuchi na usi obvinuvachennya ta narikannya z boku suspilstva provadyat spravu j dali koli nareshti mati na uvazi sho voni sklali Gromadu v derzhavi sho za yiyi zakonami niyake tovaristvo navit ne zaboronene vid uryadu ne mozhe ustanovitisya bez dozvolu i bez vidoma vidpovidnoyi vladi to za takimi prichinkami nezruchno dozvolyati do druku stattyu Obshestvennie voprosi Prote z drugogo boku cherez te sho osobi yaki pidpisali stattyu ogolosivshi svoyi prizvisha viklikayut svoyih obvinuvateliv viyaviti yih neblagonadijni pryamuvannya shlyahom drukovanogo slova i rozv yazati zmagannya prilyudnim obgovorennyam to bulo b korisno cyu zayavu nadrukuvati bo literaturna polemika musit dopomogti uryadovi v cij spravi viyaviti metu i z yasuvati duh i napryamok tih osib sho pidpisali stattyu Okrim togo golosna zayava cih lyudej pro yih poglyadi i zavdannya diyalnosti povinna zupiniti yih pered neblagonadijnimi vchinkami cherez te sho na nih zvernuta bude uvaga yih suprotivnikiv yakih poklikano na sud gromadyanstva Mihalchuk K P Iz ukrainskogo bylogo Ukrainskaya zhizn 1914 8 10 S 70 71LiteraturaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Hlopomanstvo V S Shandra Hlopomanstvo Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2013 T 10 T Ya S 384 ISBN 978 966 00 1359 9 Yurij Zemskij Polska rosijska ta ukrayinska eliti v zmagannyah za Pravoberezhnu Ukrayinu u seredini HIH st Hmelnickij 2011 S 210 213 Aleksej Miller Ukrainskij vopros v Rossijskoj imperii K 2013 S 95 96 Cerashkovich P U Belarusy Encyklapedyya Gistoryi Belarusi Minsk 1993 S 471 Mihalchuk K P Iz ukrainskogo bylogo Ukrainskaya zhizn 1914 8 10 S 70 71 Div CDIL f 442 op 810 spr 132 ark 233 234 zv Antonovich V Moya Ispoved Otvet panu Padalicy v H knizhke Osnova 1862 Sichen S 93 94 Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 Antonovich V Moya ispoved Osnova kn I 1862 Dragomanov M Do istoriyi ukr hlopomaniv u 1860 pp Zhitye i slovo kn III 1895 Antonovich V Avtobiografichni zapiski LNV kn VII IX L 1908 Poznanskij B Vospominaniya Ukr Zhizn ch 8 10 1914 Micyuk O Ukr hlopomani Chernivci 1933 Zachowski R Do ideologji chlopomanow ukrainskich Biuletyn Polsko Ukrainski Nr 100 B 1935 Suspilno polit ruh na Ukrayini v 1863 1864 pp Materiali i dokumenti K 1964 Lisyak Rudnickij I Intelektualni pochatki novoyi Ukrayini Lisyak Rudnickij I Istorichni ese K 1994 T 1 M F Slaboshpickij Volodimir Antonovich povertayetsya Pislyamova Antonovich V B Pro Kozacki chasi na Ukrayini Pislyam M F Slaboshpickogo Koment O D Vasilyuk ta I B Giricha K Dnipro 1991 238 s ISDN 5 308 01400 0PosilannyaHlopomani Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1967 T 8 kn XVI Literi Ush Ya S 2008 1000 ekz Yak neformali vplinuli na ukrayinsku istoriyu Volodimir Okarinskij 21 travnya 2021 r Lokalna istoriya Formuvannya ukrayinolyubnogo napryamku v seredovishi nonkonformistskih techij v ukrayinsko polskomu sociokulturnomu prostori do kincya 1850 h rr Volodimir Okarinskij Ukrayina Yevropa Svit Mizhnarodnij zbirnik naukovih prac Seriya Istoriya mizhnarodni vidnosini Vip 9 Ternopil Vidavnictvo TNPU im V Gnatyuka 2012