Валуєвський циркуляр 30 липня (18 липня за старим стилем) 1863 року — таємне розпорядження міністра внутрішніх справ Російської імперії Петра Валуєва до територіальних цензурних комітетів, в якому наказувалося призупинити видання значної частини книг, написаних «малоросійською», тобто українською мовою. Згідно з указом заборонялась публікація релігійних, навчальних і освітніх книг, однак дозволялась публікація художньої літератури.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelppTHlWRU1DVTVNaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTRNeVZFTVNVNU5DVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09WOGxSREVsT0RZbFJEQWxRamdsUkRFbE9EQWxSREFsUWtFbFJERWxPRE1sUkRBbFFrSWxSREVsT0VZbFJERWxPREF1WDFaaGJIVmxkbDlEYVhKamRXeGhjaTVxY0djdk1qVXdjSGd0SlVRd0pUa3lKVVF3SlVJd0pVUXdKVUpDSlVReEpUZ3pKVVF4SlRrMEpVUXdKVUl5SlVReEpUZ3hKVVF4SlRoREpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNVh5VkVNU1U0TmlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNeVZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UmlWRU1TVTRNQzVmVm1Gc2RXVjJYME5wY21OMWJHRnlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZqTDBSbGNHbGpkR2x2Ymw5dlpsOTBhR1ZmVm1Gc2RXVjJYME5wY21OMWJHRnlYMkYwWDJGZmNHVnlabTl5YldGdVkyVmZZV2RoYVc1emRGOVNkWE56YVdacFkyRjBhVzl1WDI5bVgxVnJjbUZwYm1VdWFuQm5MekkxTUhCNExVUmxjR2xqZEdsdmJsOXZabDkwYUdWZlZtRnNkV1YyWDBOcGNtTjFiR0Z5WDJGMFgyRmZjR1Z5Wm05eWJXRnVZMlZmWVdkaGFXNXpkRjlTZFhOemFXWnBZMkYwYVc5dVgyOW1YMVZyY21GcGJtVXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekEzTDFCNWIzUnlYMVpoYkhWbGRsOWtaWEJwWTNSbFpGOWtkWEpwYm1kZllWOXdaWEptYjNKdFlXNWpaVjloWjJGcGJuTjBYMUoxYzNOcFptbGpZWFJwYjI1ZmIyWmZWV3R5WVdsdVpTNXFjR2N2TWpVd2NIZ3RVSGx2ZEhKZlZtRnNkV1YyWDJSbGNHbGpkR1ZrWDJSMWNtbHVaMTloWDNCbGNtWnZjbTFoYm1ObFgyRm5ZV2x1YzNSZlVuVnpjMmxtYVdOaGRHbHZibDl2Wmw5VmEzSmhhVzVsTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Мотивом до видання циркуляру стали підозри царської влади, що публікації книг українською мовою стимулюють зростання сепаратистських, пропольських та антицарських настроїв.
Дію Валуєвського циркуляра було закріплено і розширено шляхом видання імператором Олександром II Емського указу 1876 року, згідно з яким видання творів українською мовою заборонялося практично повністю.
Валуєвський циркуляр вважається одним із яскравих виявів шовіністичної політики російського самодержавства, спрямованої на посилення русифікації, національного, духовного й політичного гноблення українського народу.
Передумови
Після остаточного знищення царатом української державності (ліквідація гетьманського правління, зруйнування Запорізької Січі, самостійності правової системи в Україні, запровадження загальноросійського адміністративно-територіального устрою тощо) Валуєвський циркуляр засвідчив колоніальне політичне становище України. Почавши з утисків щодо української культури (підпорядкування української церкви московському патріархатові, фактична заборона українського книгодрукування, сприяння занепаду Києво-Могилянської академії та ін.), самодержавна Російська імперія Валуєвським циркуляром продовжила політику зросійщення і репресій, фактично поставивши українську літературу поза законом.
Створення
Окремі дослідники вважають, що чи не головним каталізатором появи циркуляру стали переклади на українську мову чотирьох Євангелій, надіслані на розгляд Святійшого Синоду для отримання дозволу на друк відставним інспектором Ніжинського ліцею Пилипом Морачевським. Щоб не допустити друку перекладів, до III Отделєнія «звернулись» аноніми, які назвалися представниками «киевского духовенства». В тексті анонімки йшлося про небезпеку допущення до друку українського перекладу Євангелія. З тексту нібито випливає, що її автори допускають можливість схвалення Синодом українського перекладу та протестують проти цього .
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM0TDBGdWJtVnVhMjkyWDA1cGEyOXNZV2xmVG1scmIyeGhaWFpwZEhOamFGOGxNamd4TnprNUxURTROalVsTWprdWFuQm5MekUxTUhCNExVRnVibVZ1YTI5MlgwNXBhMjlzWVdsZlRtbHJiMnhoWlhacGRITmphRjhsTWpneE56azVMVEU0TmpVbE1qa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Дослідники звертають увагу, що аноніми звернулись до охранки, а не до Синоду і припускають, що ініціатором звернення був київський генерал-губернатор Микола Анненков, оскільки його власноручне звернення до шефа жандармів князя за змістом стовідсотково збігається з текстом анонімки: «Добившись перекладу малоросійським наріччя Святого Письма, прихильники малоросійської партії досягнуть, так би мовити, визнання самостійності малоросійської мови, й тоді, звичайно, на цьому не зупиняться та, спираючись на окремішність мови, заявлятимуть претензії на автономію Малоросії».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV6TDFCbGRISmZWbUZzZFdWMkxtcHdaeTh4TlRCd2VDMVFaWFJ5WDFaaGJIVmxkaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Вже 27 березня 1863 року Долгоруков поінформував про справу царя Олександра ІІ, який розпорядився «розібратися» з ситуацією навколо перекладу. Внаслідок резолюції царя від 27 березня Василь Долгоруков листом від 4 квітня поінформував Петра Валуєва про справу українофілів, додавши листа Миколи Анненкова. Про те, що він «совершенно разделяет мнение» київського генерал-губернатора, Валуєв повідомив Долгорукова в листі від 17 червня.
Через декілька днів П. Валуєв отримав незалежно від III відділення, через підзвітне йому цензурне відомство, новий документ з українського питання, який перегукувався з листом М. Аннєнкова й, цілком імовірно, був ним інспірований. 27 червня голова київського цензурного комітету Орест Новицький надіслав міністру внутрішніх справ листа, складеного на основі записки цензора того ж комітету Лазова, в якому повідомляв, що до його відомства надійшов рукопис «Притчі Господа нашого Іісуса Христа на українській мові розказані» і висловлював сумнів щодо потрібності такого видання. Новицький стверджував, що учням-українцям не потрібно читати Євангеліє українською.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJoTHlWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ05DVkVNU1U0TUY5SlNWOGxNamdsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtNbFJEQWxRa1lsUkRBbFFqVWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRFbE9ESWxSREFsUWtVbFJERWxPREJmSlVRd0pVRXdKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd4SlVReEpUZ3hKVVF3SlVJNEpVUXdKVUk0SlRJNVh5VkVNQ1ZDTXlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDTWk0eE9EVTFKVVF3SlVJelh5VkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE1rUmxjMjFoYVhOdmJuTWxNa01sUkRBbFFqZ2xSREFsUWpjbFJEQWxRalF1SlVRd0pUazBKVVF3SlVJd0pVUXhKVGcySlVRd0pVSTRKVVF3SlVJd0pVUXhKVGd3SlVRd0pVSkZYMWhmWlRFdWFuQm5MekUxTUhCNExTVkVNQ1U1TUNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNOQ1ZFTVNVNE1GOUpTVjhsTWpnbFJEQWxRamdsUkRBbFFrTWxSREFsUWtZbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJERWxPRElsUkRBbFFrVWxSREVsT0RCZkpVUXdKVUV3SlVRd0pVSkZKVVF4SlRneEpVUXhKVGd4SlVRd0pVSTRKVVF3SlVJNEpUSTVYeVZFTUNWQ015VkVNU1U0TUNWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ01pNHhPRFUxSlVRd0pVSXpYeVZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNa1JsYzIxaGFYTnZibk1sTWtNbFJEQWxRamdsUkRBbFFqY2xSREFsUWpRdUpVUXdKVGswSlVRd0pVSXdKVVF4SlRnMkpVUXdKVUk0SlVRd0pVSXdKVVF4SlRnd0pVUXdKVUpGWDFoZlpURXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
В поданні Новицький висловив тривогу щодо збільшення числа українських видань на початку 1860-х рр. і щодо загрози «відокремлення малоросійської народності». Він також зауважував, що "позиція цензора за розгляду схожих рукописів [для народу] більш ускладнюється, бо в них сама мета гідна осуду, а зміст і вміст, зазвичай, не має нічого забороненого ". Він також стверджував, що за українським національним рухом стоять поляки.
Всі цитовані фрази, в тому числі відома «Жодної особливої малоросійської мови не було, немає й бути не може», без змін перейшли до тексту Валуєвського циркуляра.
Отримавши подання, Валуєв розпорядився підготувати листа на ім'я російського царя Олександра II. Звертаючись до царя стосовно українських видань, міністр переказав текст подання Новицького. Також він звернув увагу царя на те що якщо раніше творами українською мовою цікавилися лише освічені класи України, то останнім часом вони почали поширюватися й серед малоосвічених верств. Валуєв пропонував розглянути питання про видання українських книг для народу спільно з міністром народної освіти, оберпрокурором Св. Синоду і шефом жандармів. Ще до початку обговорення, міністр Валуєв через імперське цензурне відомство, тимчасово зупинив друк україномовної навчальної та релігійної літератури, можна було друкувати лише художню літературу. Олександр II наклав позитивну резолюцію.
Спроби опору
За кілька днів до підписання циркуляру Микола Костомаров виступив у газеті «День» із спростуванням вигадок про солідарність українофілів з поляками. Він намагався також звести справу лише до намірів викладання українською мовою в початковій школі. Цей виступ, як і аудієнція українофілів у міністра внутрішніх справ Пьотра Валуєва, якогось результату не мав. Валуєв у своєму щоденнику 28 липня 1863 року лише цинічно-принизливо зазначив: «28 липня [1863 року]. Вранці в обід. Потім були у мене кілька осіб, в тому числі [Микола] Костомаров, який сильно стурбований призупиненням популярних видань на хохляцькому наріччі [у зв'язку з прийняттям Валуєвського циркуляра]. М'яко, але прямо і категорично об'явив йому, що вжитий захід лишається незмінним»
Запровадження
12 липня циркуляр був схвалений імператором Олександром ІІ та 18 липня розісланий П. Валуєвим для виконання Київському, Віленському, Ризькому, Одеському і Петербурзькому цензурним комітетам, а також окремим цензорам у Казані та Дерпті. Відтоді цензори часто забороняли видання будь-яких українських книг, так що вже через 8 років, за висловом історика Миколи Костомарова, українська література в кордонах Російської імперії фактично припинила своє існування.
Оберпрокурор Синоду і шеф жандармів підтримали циркуляр, лист останнього містив лише одну фразу: «Я в друкуванні книг малоросійською мовою, призначених для простолюду, не знаходжу ані користі, ані необхідності».
Наслідки
Гальмівний ефект Валуєвського циркуляра для українців був відчутним. Якщо в 1860—1863 рр. друком з'явилося 114 назв книжок українською мовою, то у 1864—1869 рр. це число зменшилося до 24 назв.
Циркуляр був ударом по усьому загалу українофілів, однак за його рядками дослідники «розпізнають» й декілька конкретних імен. Це Володимир Антонович (лідер руху хлопоманів), Микола Костомаров (організовував видання дешевих книг українською мовою для народу) та Пилип Морачевський (подав на розгляд переклад Нового Заповіту). Кожен з них кинув свій виклик Російській імперії, і Циркуляр 1863 року історики називають спробою її самозахисту та ознакою її слабкості. Дослідники вважають найнебезпечнішою на той час для імперії справу, зроблену Морачевським, адже переклад Євангелія живою українською мовою у випадку його широкого поширення, сприяв би зростанню української національної самосвідомості в селянському середовищі.
В Україні перестали діяти недільні школи, послабилась праця в громадах, частина членів яких була заарештована й заслана, як, наприклад, Олександр Кониський та Павло Чубинський, в північні губернії Російської імперії, а частина під впливом публічних обвинувачень українофілів у сепаратизмі та поліційних утисків відійшла від громадської роботи.
Валуєвський циркуляр, який не просто зберіг свою силу протягом довгого часу, але й фактично визначив підхід Російської імперії до українського питання до кінця століття й набув свого розвитку в Емському указі 1876 р., мав дуже негативні наслідки для російсько-українських взаємин. Він також сприяв відтоку українських активістів із Російської імперії до Галичини, що вплинуло на підсумок боротьби проросійської й антиросійської орієнтацій у середовищі галицьких русинів і невдовзі перетворило Галичину на український культурний П'ємонт.
У підсумку російська влада фактично підтримала зусилля українських націоналістів у справі переведення мовного питання зі сфери прагматики у сферу символічних цінностей. Дослідники вважають, що орієнтація влади на «французьку» модель тотальної асиміляції українців не виправдала себе, тому як вимушений заборонний захід виник Валуєвський циркуляр, який може слугувати своєрідним символом недостатньо продуманої, непослідовної й суперечливої політики.
Деякі дослідники вважають, що Валуєв передбачав тимчасову дію циркуляру, але заборона розтяглася на довгі роки, а, головне, логіка політики російської імперської влади не передбачала будь-яких поступок українству. Циркуляр міг мати коротку історію лише в тому випадку, коли б остаточно знищив українофільство, але так не сталося.
Скасування
Скасування циркуляру вдалося домогтися українцям завдяки революції 1905—1907 рр. В березні 1905 р. Імператорська Санкт-Петербурзька Академія наук надіслала урядові доповідь, де стверджувалось, що українська мова є самостійною слов'янською мовою, і рекомендувалось скасувати антиукраїнські акти Валуєвський циркуляр та Емський указ. Фактичне скасування відбулося завдяки Маніфесту 17 жовтня 1905.
3 кінця 1905 р. почали з'являтись українські періодичні видання. У 1906 р. у Києві, Харкові, Одесі, Катеринославі, Лубнах та інших містах України, а також у Петербурзі та Москві виходило 18 українських газет і журналів.
Текст Валуєвського циркуляра
Циркуляр міністра внутрішніх справ П. А. Валуєва Київському, Московському і Петербурзькому цензурним комітетам від 18 липня 1863 р.
Давно вже тривають суперечки в нашій пресі про можливість існування самостійної малоросійської літератури. Приводом до цих суперечок служили твори деяких письменників, які відзначалися більш чи менш примітним талантом або своєю оригінальністю. Останнім часом питання про малоросійську літературу набуло іншого характеру внаслідок чисто політичних обставин, що ніяк не стосуються власне літературних зацікавлень. Колишні твори малоросійською мовою були розраховані лише на освічені верстви південної Росії, нині ж прихильники малоросійської народності звернули свої погляди на масу неосвічених, і ті з них, які прагнуть до здійснення своїх політичних задумів, взялися, під приводом поширення грамотності і освіти, за видання книжок для початкового читання, букварів, граматик, географій і т. ін. Серед подібних діячів траплялось немало осіб, на злочинні дії яких були заведені слідчі справи особливою комісією.
У С.-Петербурзі дехто навіть збирає пожертви на видання дешевих книг південноросійською говіркою. Багато цих книг надійшли вже на розгляд до С.-Петербурзького цензурного комітету. Чимала кількість таких самих книг подані і до Київського цензурного комітету. Цей останній має особливі застереження щодо дозволу на згадані видання, беручи до уваги такі обставини: навчання в усіх без винятку училищах проводиться загальноросійською мовою і вживання в училищах малоросійської мови ніде не дозволено; саме питання про користь і можливості вживання в школах цього наріччя не тільки не вирішене, але навіть порушення цього питання прийнято більшістю малоросіян з обуренням, що часто висловлюється в пресі. Вони досить обґрунтовано доводять, що ніякої особливої малоросійської мови не було, немає і бути не може, і що наріччя їх, вживане простолюдом, є ні чим іншим, як російською мовою, лише зіпсованою впливом Польщі; що загальноросійська мова так само зрозуміла для малоросів, як і для великоросів, і навіть значно зрозуміліша, ніж те наріччя, яке вигадують для них деякі малороси, і особливо поляки, — так звана українська мова. Особам того гуртка, який силкується доводити протилежне, більшість самих малоросів докоряє сепаратистськими задумами, ворожими до Росії і згубними для Малоросії.
Явище це тим більш прикре і заслуговує на увагу, що воно збігається з політичними задумами поляків, і чи не їм завдячує своєю появою, судячи з рукописів, які надходили до цензури, і з того, що більша частина малоросійських творів насправді надходить від поляків. Нарешті, і київський генерал-губернатор вбачає небезпечним і шкідливим випуск у світ перекладу на малоросійську мову Нового Заповіту, який нині перебуває на розгляді духовної цензури.
Беручи до уваги, з одного боку, нинішній тривожний стан суспільства, збуреного політичними подіями, а з іншого боку, беручи до уваги, що питання про навчання грамотності місцевими говірками не отримало ще остаточного вирішення в законодавчому порядку, міністр внутрішніх справ визнав за необхідне, аж до майбутнього розгляду [даного питання] міністром народної освіти, обер-прокурором Св. Синоду та шефом жандармів щодо друкування книг малоросійською мовою, надати розпорядження цензурному відомству, щоб до друку дозволялись тільки такі твори цією мовою, які належать до галузі красного письменства; пропуск же книг малоросійською мовою як духовного змісту, так навчальних і взагалі призначених для початкового читання народу, припинити. Це розпорядження було подане на найвищий розгляд царя імператора і Його Величність зволив надати йому своє монарше схвалення.
Оригінальний текст (рос.)Циркуляр министра внутренних дел П. А. Валуева
Киевскому, Московскому и Петербургскому цензурным комитетам от 18 июля 1863 г.
Давно уже идут споры в нашей печати о возможности существования самостоятельной малороссийской литературы. Поводом к этим спорам служили произведения некоторых писателей, отличавшихся более или менее замечательным талантом или своею оригинальностью. В последнее время вопрос о малороссийской литературе получил иной характер вследствие обстоятельств чисто политических, не имеющих никакого отношения к интересам собственно литературным. Прежние произведения на малороссийском языке имели в виду лишь образованные классы Южной России, ныне же приверженцы малороссийской народности обратили свои виды на массу непросвещенную, и те из них, которые стремятся к осуществлению своих политических замыслов, принялись, под предлогом распространения грамотности и просвещения, за издание книг для первоначального чтения, букварей, грамматик, географий и т. п. В числе подобных деятелей находилось множество лиц, о преступных действиях которых производилось следственное дело в особой комиссии.
В С.-Петербурге даже собираются пожертвования для издания дешевых книг на южнорусском наречии. Многие из этих книг поступили уже на рассмотрение в С.-Петербургский цензурный комитет. Немалое число таких же книг представляется и в Киевский цензурный комитет. Сей последний в особенности затрудняется пропуском упомянутых издании, имея в виду следующие обстоятельства: обучение во всех без изъятия училищах производится на общерусском языке и употребление в училищах малороссийского языка нигде не допущено; самый вопрос о пользе и возможности употребления в школах этого наречия не только не решен, но даже возбуждение этого вопроса принято большинством малороссиян с негодованием, часто высказывающимся в печати. Они весьма основательно доказывают, что никакого особенного малороссийского языка не было, нет и быть не может, и что наречие их, употребляемое простонародием, есть тот же русский язык, только испорченный влиянием на него Польши; что общерусский язык так же понятен для малороссов, как и для великороссиян, и даже гораздо понятнее, чем теперь сочиняемый для них некоторыми малороссами, и в особенности поляками, так называемый украинский язык. Лиц того кружка, который усиливается доказывать противное, большинство самих малороссов упрекает в сепаратистских замыслах, враждебных к России и гибельных для Малороссии.
Явление это тем более прискорбно и заслуживает внимания, что оно совпадает с политическими замыслами поляков, и едва ли не им обязано своим происхождением, судя по рукописям, поступавшим в цензуру, и по тому, что большая часть малороссийских сочинений действительно поступает от поляков. Наконец, и киевский генерал-губернатор находит опасным и вредным выпуск в свет рассматриваемого ныне духовною цензурой перевода на малороссийский язык Нового Завета.
Принимая во внимание, с одной стороны, настоящее тревожное положение общества, волнуемого политическими событиями, а с другой стороны, имея в виду, что вопрос об обучении грамотности на местных наречиях не получил еще окончательного разрешения в законодательном порядке, министр внутренних дел признал необходимым, впредь до соглашения с министром народного просвещения, обер-прокурором Св. Синода и шефом жандармов относительно печатания книг на малороссийском языке, сделать по цензурному ведомству распоряжение, чтобы к печати дозволялись только такие произведения на этом языке, которые принадлежат к области изящной литературы; пропуск же книг на малороссийском языке как духовного содержания, так учебных и вообще назначаемых для первоначального чтения народа, приостановить. О распоряжении этом было повергаемо на высочайшее государя императора воззрение и Его Величеству благоугодно было удостоить оное монаршего одобрения.
Див. також
Виноски
- рос. «считаем излишним доказывать и то, что допустив нелогичный и затейливый перевод Св. Писания на то наречие русское, которое по своему складу менее всего заслуживает это предпочтение, Св. Синод допустит историческую ошибку и что всяк, кто словом или делом будет способствовать этому опасному предприятию, может приобрести известность Герострата и скоро увидит оправдание на опыте той благоразумной сентенции, что малая ошибка бывает причиной великих бед»
- рос. «Добившись же перевода на малороссийское наречие Священного Писания, сторонники малороссийской партии достигнут, так сказать, признания самостоятельности малороссийского языка, и тогда, конечно, на этом не остановятся и, опираясь на отдельность языка, станут заявлять притязания на автономию Малороссии»
- «Притчи Господа нашого Иисуса Христа на украинский мови росказани»
- адже освіта по всій Російській імперії рос. «производится на общерусском языке и употребление в училищах малороссийского наречия нигде не допущено»
- В листі також йшлося про те, що рос. «само возбуждение вопроса о пользе и возможности употребления этого (малороссийского) наречия в школах принято большинством малороссиян с негодованием. Они весьма основательно доказывают, что никакого особенного малороссийского языка не было, нет и быть не может, и что наречие их, употребляемое простонародьем, есть тот же русский язык, только испорченный влиянием на него Польши». «Общерусский язык», сказано там далі, для народа рос. «гораздо понятнее, чем теперь сочиняемый для него некоторыми малороссами и в особенности поляками так называемый украинский язык. Лиц того кружка, который усиливается доказывать противное, большинство самих малороссиян упрекает в каких-то сепаративных замыслах, враждебных России и гибельных для Малороссии»
- Завершувався лист вказуванням на те, що явище малоросійського сепаратизму «тим більше насторожує і заслуговує уваги влади через те, що збігається з політичними задумами поляк і майже там міститься корінь цього задуму»
- рос. «никакого особенного малороссийского языка не было, нет и быть не может»
- рос. «произведения на малороссийском языке имели в виду лишь образованные классы Южной России, ныне же приверженцы малороссийской народности обратили свои виды на массу непросвещенную»
- рос. «позволялись к печати только произведения на малороссийском языке, принадлежащие к области изящной литературы; пропуск же книг на том языке религиозного содержания, учебных и вообще назначенных для первоначального чтения народа приостановится до разрешения настоящего вопроса»
- рос. «Высочайше повелено исполнить. С.-Петербург, 18 июля 1863»
- рос. «Я в печатании книг на малороссийском языке, предназначаемых для простонародья, не нахожу ни пользы, ни необходимости»
Примітки
- Біля Адміністрації президента активісти вимагали особливого статусу для української мови Радіо Свобода
- Стаття «Валуєвський циркуляр 1863» [ 17 лютого 2010 у Wayback Machine.] Юридична енциклопедія: В 6 т. /Редкол.: Ю70 Ю. С. Шемшученко (голова редкол.) та ін. — К.: «Укр. енцикл.», 1998.
- . Архів оригіналу за 28 серпня 2011. Процитовано 26 лютого 2011.
- . Архів оригіналу за 16 жовтня 2013. Процитовано 26 лютого 2011.
- . Архів оригіналу за 18 листопада 2010. Процитовано 26 лютого 2011.
- . Архів оригіналу за 27 червня 2012. Процитовано 26 лютого 2011.
- Дневник П. А. Валуева.: Т.1 Москва: Издательство Академии Наук СССР. 1961. С.239 (рос.) (переклад українською: Ольга Гончар. Микола Костомаров: постать історика на тлі епохи. Київ: НАН України. Інститут історії України. 2017. 274 стор.: 157)
- . Архів оригіналу за 2 грудня 2008. Процитовано 26 лютого 2011.
- Himka J.-P. The Construction of Nationality in Galician Rus’: Icarian Flights in Almost All Directions. Доповідь на III конгресі МАУ. Харків, 1996
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Валуєвський циркуляр |
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJqTDFkcGEybHpiM1Z5WTJVdGJHOW5ieTV6ZG1jdk5UQndlQzFYYVd0cGMyOTFjbU5sTFd4dloyOHVjM1puTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
- М. М. Климчук. Валуєвський циркуляр [ 1 червня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2003. — Т. 1 : А — В. — С. 429. — .
- Валуєвський циркуляр // Літературознавчий словник-довідник / за ред. Р. Т. Гром’яка, Ю. І. Коваліва, В. І. Теремка. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — С. 102.
- У Торонто обговорили Валуєвський циркуляр [ 17 липня 2023 у Wayback Machine.]
Література
- Франко З. Т. Валуєвський циркуляр 1863 // Українська мова: Енциклопедія / Редкол.: В. М. Русанівський, О. О. Тараненко та ін. — 2-е вид. випр. і доп. — К.: Українська енциклопедія, 2004. — С. 62. — 824 с. — .
- Валуєвський циркуляр // Мала енциклопедія етнодержавознавства / Інститут держави і права ім. В. М. Корецького НАН України, Упорядник Ю. І. Римаренко та ін. — Київ: «Генеза», «Довіра», 1996. — С. 173. — ; .
- Валуєвський циркуляр // Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — .
- Ю. Поліщук. Валуєвський циркуляр // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.: Парламентське видавництво, 2011. — с.84—85. — .
- Валуєвський циркуляр 1863 // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998—2004. — .
- 1863 р., липня 11. Санкт-Петербург. — Доповідна записка міністра внутрішніх справ П. О. Валуєва Олександрові II «О книгах, издаваемых для народа на малороссийском наречии» з пропозицією дозволити друкування творів красного письменства та призупинити видання навчальної та релігійної літератури українською мовою // Українська ідентичність і мовне питання в Російській імперії: спроба державного регулювання (1847—1914). Збірник документів і матеріалів / відп. ред. Г. Боряк; упоряд. Г. Боряк та інш.; НАН України, Ін-т історії України; Укрдержархів, ЦДІАК України. — К.: Ін-т історії України НАН України, 2013. — С. 73–76. — .
- 1863 р., липня 18. Санкт-Петербург. — Відношення міністра внутрішніх справ П. О. Валуєва міністрові народної освіти О. В. Головніну про заборону видань українською мовою, спричинену небезпекою масового поширення українофілами «політичних задумів» під виглядом запровадження письменності й просвіти і, відповідно, набуттям питання про українську літературу виключно політичного забарвлення // Українська ідентичність і мовне питання в Російській імперії: спроба державного регулювання (1847—1914). Збірник документів і матеріалів… — С. 76–79.
- 1863 р., липня 18. Санкт-Петербург. — Розпорядження міністра внутрішніх справ П. О. Валуєва Київському цензурному комітетові про заборону друкування українською мовою книжок релігійного змісту, підручників та видань для початкового читання // Українська ідентичність і мовне питання в Російській імперії: спроба державного регулювання (1847—1914). Збірник документів і матеріалів… — С. 79.
- Орест Новицький — релігійний філософ, що «створив» Валуєвський циркуляр
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Valuyevskij cirkulyar 30 lipnya 18 lipnya za starim stilem 1863 roku tayemne rozporyadzhennya ministra vnutrishnih sprav Rosijskoyi imperiyi Petra Valuyeva do teritorialnih cenzurnih komitetiv v yakomu nakazuvalosya prizupiniti vidannya znachnoyi chastini knig napisanih malorosijskoyu tobto ukrayinskoyu movoyu Zgidno z ukazom zaboronyalas publikaciya religijnih navchalnih i osvitnih knig odnak dozvolyalas publikaciya hudozhnoyi literaturi Tekst cirkulyaru Imitaciya Valuyevskogo cirkulyaru na akciyi proti rusifikaciyi Petro Valuyev ta jogo cirkulyar bilya Administraciyi Prezidenta Ukrayini zobrazheni uchasnikami performansu proti rusifikaciyi sho buv provedenij ruhom Vidsich u Den ukrayinskoyi pisemnosti ta movi 2015 roku Motivom do vidannya cirkulyaru stali pidozri carskoyi vladi sho publikaciyi knig ukrayinskoyu movoyu stimulyuyut zrostannya separatistskih propolskih ta anticarskih nastroyiv Diyu Valuyevskogo cirkulyara bulo zakripleno i rozshireno shlyahom vidannya imperatorom Oleksandrom II Emskogo ukazu 1876 roku zgidno z yakim vidannya tvoriv ukrayinskoyu movoyu zaboronyalosya praktichno povnistyu Valuyevskij cirkulyar vvazhayetsya odnim iz yaskravih viyaviv shovinistichnoyi politiki rosijskogo samoderzhavstva spryamovanoyi na posilennya rusifikaciyi nacionalnogo duhovnogo j politichnogo gnoblennya ukrayinskogo narodu PeredumoviPislya ostatochnogo znishennya caratom ukrayinskoyi derzhavnosti likvidaciya getmanskogo pravlinnya zrujnuvannya Zaporizkoyi Sichi samostijnosti pravovoyi sistemi v Ukrayini zaprovadzhennya zagalnorosijskogo administrativno teritorialnogo ustroyu tosho Valuyevskij cirkulyar zasvidchiv kolonialne politichne stanovishe Ukrayini Pochavshi z utiskiv shodo ukrayinskoyi kulturi pidporyadkuvannya ukrayinskoyi cerkvi moskovskomu patriarhatovi faktichna zaborona ukrayinskogo knigodrukuvannya spriyannya zanepadu Kiyevo Mogilyanskoyi akademiyi ta in samoderzhavna Rosijska imperiya Valuyevskim cirkulyarom prodovzhila politiku zrosijshennya i represij faktichno postavivshi ukrayinsku literaturu poza zakonom StvorennyaOkremi doslidniki vvazhayut sho chi ne golovnim katalizatorom poyavi cirkulyaru stali perekladi na ukrayinsku movu chotiroh Yevangelij nadislani na rozglyad Svyatijshogo Sinodu dlya otrimannya dozvolu na druk vidstavnim inspektorom Nizhinskogo liceyu Pilipom Morachevskim Shob ne dopustiti druku perekladiv do III Otdelyeniya zvernulis anonimi yaki nazvalisya predstavnikami kievskogo duhovenstva V teksti anonimki jshlosya pro nebezpeku dopushennya do druku ukrayinskogo perekladu Yevangeliya Z tekstu nibito viplivaye sho yiyi avtori dopuskayut mozhlivist shvalennya Sinodom ukrayinskogo perekladu ta protestuyut proti cogo Kiyivskij general gubernator Mikola Annenkov Doslidniki zvertayut uvagu sho anonimi zvernulis do ohranki a ne do Sinodu i pripuskayut sho iniciatorom zvernennya buv kiyivskij general gubernator Mikola Annenkov oskilki jogo vlasnoruchne zvernennya do shefa zhandarmiv knyazya za zmistom stovidsotkovo zbigayetsya z tekstom anonimki Dobivshis perekladu malorosijskim narichchya Svyatogo Pisma prihilniki malorosijskoyi partiyi dosyagnut tak bi moviti viznannya samostijnosti malorosijskoyi movi j todi zvichajno na comu ne zupinyatsya ta spirayuchis na okremishnist movi zayavlyatimut pretenziyi na avtonomiyu Malorosiyi Petro Valuyev u 1864 1866 rr Vzhe 27 bereznya 1863 roku Dolgorukov poinformuvav pro spravu carya Oleksandra II yakij rozporyadivsya rozibratisya z situaciyeyu navkolo perekladu Vnaslidok rezolyuciyi carya vid 27 bereznya Vasil Dolgorukov listom vid 4 kvitnya poinformuvav Petra Valuyeva pro spravu ukrayinofiliv dodavshi lista Mikoli Annenkova Pro te sho vin sovershenno razdelyaet mnenie kiyivskogo general gubernatora Valuyev povidomiv Dolgorukova v listi vid 17 chervnya Cherez dekilka dniv P Valuyev otrimav nezalezhno vid III viddilennya cherez pidzvitne jomu cenzurne vidomstvo novij dokument z ukrayinskogo pitannya yakij peregukuvavsya z listom M Annyenkova j cilkom imovirno buv nim inspirovanij 27 chervnya golova kiyivskogo cenzurnogo komitetu Orest Novickij nadislav ministru vnutrishnih sprav lista skladenogo na osnovi zapiski cenzora togo zh komitetu Lazova v yakomu povidomlyav sho do jogo vidomstva nadijshov rukopis Pritchi Gospoda nashogo Iisusa Hrista na ukrayinskij movi rozkazani i vislovlyuvav sumniv shodo potribnosti takogo vidannya Novickij stverdzhuvav sho uchnyam ukrayincyam ne potribno chitati Yevangeliye ukrayinskoyu Car Oleksandr II V podanni Novickij visloviv trivogu shodo zbilshennya chisla ukrayinskih vidan na pochatku 1860 h rr i shodo zagrozi vidokremlennya malorosijskoyi narodnosti Vin takozh zauvazhuvav sho poziciya cenzora za rozglyadu shozhih rukopisiv dlya narodu bilsh uskladnyuyetsya bo v nih sama meta gidna osudu a zmist i vmist zazvichaj ne maye nichogo zaboronenogo Vin takozh stverdzhuvav sho za ukrayinskim nacionalnim ruhom stoyat polyaki Vsi citovani frazi v tomu chisli vidoma Zhodnoyi osoblivoyi malorosijskoyi movi ne bulo nemaye j buti ne mozhe bez zmin perejshli do tekstu Valuyevskogo cirkulyara Otrimavshi podannya Valuyev rozporyadivsya pidgotuvati lista na im ya rosijskogo carya Oleksandra II Zvertayuchis do carya stosovno ukrayinskih vidan ministr perekazav tekst podannya Novickogo Takozh vin zvernuv uvagu carya na te sho yaksho ranishe tvorami ukrayinskoyu movoyu cikavilisya lishe osvicheni klasi Ukrayini to ostannim chasom voni pochali poshiryuvatisya j sered maloosvichenih verstv Valuyev proponuvav rozglyanuti pitannya pro vidannya ukrayinskih knig dlya narodu spilno z ministrom narodnoyi osviti oberprokurorom Sv Sinodu i shefom zhandarmiv She do pochatku obgovorennya ministr Valuyev cherez imperske cenzurne vidomstvo timchasovo zupiniv druk ukrayinomovnoyi navchalnoyi ta religijnoyi literaturi mozhna bulo drukuvati lishe hudozhnyu literaturu Oleksandr II naklav pozitivnu rezolyuciyu Sprobi oporuZa kilka dniv do pidpisannya cirkulyaru Mikola Kostomarov vistupiv u gazeti Den iz sprostuvannyam vigadok pro solidarnist ukrayinofiliv z polyakami Vin namagavsya takozh zvesti spravu lishe do namiriv vikladannya ukrayinskoyu movoyu v pochatkovij shkoli Cej vistup yak i audiyenciya ukrayinofiliv u ministra vnutrishnih sprav Potra Valuyeva yakogos rezultatu ne mav Valuyev u svoyemu shodenniku 28 lipnya 1863 roku lishe cinichno prinizlivo zaznachiv 28 lipnya 1863 roku Vranci v obid Potim buli u mene kilka osib v tomu chisli Mikola Kostomarov yakij silno sturbovanij prizupinennyam populyarnih vidan na hohlyackomu narichchi u zv yazku z prijnyattyam Valuyevskogo cirkulyara M yako ale pryamo i kategorichno ob yaviv jomu sho vzhitij zahid lishayetsya nezminnim Zaprovadzhennya12 lipnya cirkulyar buv shvalenij imperatorom Oleksandrom II ta 18 lipnya rozislanij P Valuyevim dlya vikonannya Kiyivskomu Vilenskomu Rizkomu Odeskomu i Peterburzkomu cenzurnim komitetam a takozh okremim cenzoram u Kazani ta Derpti Vidtodi cenzori chasto zaboronyali vidannya bud yakih ukrayinskih knig tak sho vzhe cherez 8 rokiv za vislovom istorika Mikoli Kostomarova ukrayinska literatura v kordonah Rosijskoyi imperiyi faktichno pripinila svoye isnuvannya Oberprokuror Sinodu i shef zhandarmiv pidtrimali cirkulyar list ostannogo mistiv lishe odnu frazu Ya v drukuvanni knig malorosijskoyu movoyu priznachenih dlya prostolyudu ne znahodzhu ani koristi ani neobhidnosti NaslidkiGalmivnij efekt Valuyevskogo cirkulyara dlya ukrayinciv buv vidchutnim Yaksho v 1860 1863 rr drukom z yavilosya 114 nazv knizhok ukrayinskoyu movoyu to u 1864 1869 rr ce chislo zmenshilosya do 24 nazv Cirkulyar buv udarom po usomu zagalu ukrayinofiliv odnak za jogo ryadkami doslidniki rozpiznayut j dekilka konkretnih imen Ce Volodimir Antonovich lider ruhu hlopomaniv Mikola Kostomarov organizovuvav vidannya deshevih knig ukrayinskoyu movoyu dlya narodu ta Pilip Morachevskij podav na rozglyad pereklad Novogo Zapovitu Kozhen z nih kinuv svij viklik Rosijskij imperiyi i Cirkulyar 1863 roku istoriki nazivayut sproboyu yiyi samozahistu ta oznakoyu yiyi slabkosti Doslidniki vvazhayut najnebezpechnishoyu na toj chas dlya imperiyi spravu zroblenu Morachevskim adzhe pereklad Yevangeliya zhivoyu ukrayinskoyu movoyu u vipadku jogo shirokogo poshirennya spriyav bi zrostannyu ukrayinskoyi nacionalnoyi samosvidomosti v selyanskomu seredovishi V Ukrayini perestali diyati nedilni shkoli poslabilas pracya v gromadah chastina chleniv yakih bula zaareshtovana j zaslana yak napriklad Oleksandr Koniskij ta Pavlo Chubinskij v pivnichni guberniyi Rosijskoyi imperiyi a chastina pid vplivom publichnih obvinuvachen ukrayinofiliv u separatizmi ta policijnih utiskiv vidijshla vid gromadskoyi roboti Valuyevskij cirkulyar yakij ne prosto zberig svoyu silu protyagom dovgogo chasu ale j faktichno viznachiv pidhid Rosijskoyi imperiyi do ukrayinskogo pitannya do kincya stolittya j nabuv svogo rozvitku v Emskomu ukazi 1876 r mav duzhe negativni naslidki dlya rosijsko ukrayinskih vzayemin Vin takozh spriyav vidtoku ukrayinskih aktivistiv iz Rosijskoyi imperiyi do Galichini sho vplinulo na pidsumok borotbi prorosijskoyi j antirosijskoyi oriyentacij u seredovishi galickih rusiniv i nevdovzi peretvorilo Galichinu na ukrayinskij kulturnij P yemont U pidsumku rosijska vlada faktichno pidtrimala zusillya ukrayinskih nacionalistiv u spravi perevedennya movnogo pitannya zi sferi pragmatiki u sferu simvolichnih cinnostej Doslidniki vvazhayut sho oriyentaciya vladi na francuzku model totalnoyi asimilyaciyi ukrayinciv ne vipravdala sebe tomu yak vimushenij zaboronnij zahid vinik Valuyevskij cirkulyar yakij mozhe sluguvati svoyeridnim simvolom nedostatno produmanoyi neposlidovnoyi j superechlivoyi politiki Deyaki doslidniki vvazhayut sho Valuyev peredbachav timchasovu diyu cirkulyaru ale zaborona roztyaglasya na dovgi roki a golovne logika politiki rosijskoyi imperskoyi vladi ne peredbachala bud yakih postupok ukrayinstvu Cirkulyar mig mati korotku istoriyu lishe v tomu vipadku koli b ostatochno znishiv ukrayinofilstvo ale tak ne stalosya SkasuvannyaSkasuvannya cirkulyaru vdalosya domogtisya ukrayincyam zavdyaki revolyuciyi 1905 1907 rr V berezni 1905 r Imperatorska Sankt Peterburzka Akademiya nauk nadislala uryadovi dopovid de stverdzhuvalos sho ukrayinska mova ye samostijnoyu slov yanskoyu movoyu i rekomenduvalos skasuvati antiukrayinski akti Valuyevskij cirkulyar ta Emskij ukaz Faktichne skasuvannya vidbulosya zavdyaki Manifestu 17 zhovtnya 1905 3 kincya 1905 r pochali z yavlyatis ukrayinski periodichni vidannya U 1906 r u Kiyevi Harkovi Odesi Katerinoslavi Lubnah ta inshih mistah Ukrayini a takozh u Peterburzi ta Moskvi vihodilo 18 ukrayinskih gazet i zhurnaliv Tekst Valuyevskogo cirkulyaraCirkulyar ministra vnutrishnih sprav P A Valuyeva Kiyivskomu Moskovskomu i Peterburzkomu cenzurnim komitetam vid 18 lipnya 1863 r Davno vzhe trivayut superechki v nashij presi pro mozhlivist isnuvannya samostijnoyi malorosijskoyi literaturi Privodom do cih superechok sluzhili tvori deyakih pismennikiv yaki vidznachalisya bilsh chi mensh primitnim talantom abo svoyeyu originalnistyu Ostannim chasom pitannya pro malorosijsku literaturu nabulo inshogo harakteru vnaslidok chisto politichnih obstavin sho niyak ne stosuyutsya vlasne literaturnih zacikavlen Kolishni tvori malorosijskoyu movoyu buli rozrahovani lishe na osvicheni verstvi pivdennoyi Rosiyi nini zh prihilniki malorosijskoyi narodnosti zvernuli svoyi poglyadi na masu neosvichenih i ti z nih yaki pragnut do zdijsnennya svoyih politichnih zadumiv vzyalisya pid privodom poshirennya gramotnosti i osviti za vidannya knizhok dlya pochatkovogo chitannya bukvariv gramatik geografij i t in Sered podibnih diyachiv traplyalos nemalo osib na zlochinni diyi yakih buli zavedeni slidchi spravi osoblivoyu komisiyeyu U S Peterburzi dehto navit zbiraye pozhertvi na vidannya deshevih knig pivdennorosijskoyu govirkoyu Bagato cih knig nadijshli vzhe na rozglyad do S Peterburzkogo cenzurnogo komitetu Chimala kilkist takih samih knig podani i do Kiyivskogo cenzurnogo komitetu Cej ostannij maye osoblivi zasterezhennya shodo dozvolu na zgadani vidannya beruchi do uvagi taki obstavini navchannya v usih bez vinyatku uchilishah provoditsya zagalnorosijskoyu movoyu i vzhivannya v uchilishah malorosijskoyi movi nide ne dozvoleno same pitannya pro korist i mozhlivosti vzhivannya v shkolah cogo narichchya ne tilki ne virishene ale navit porushennya cogo pitannya prijnyato bilshistyu malorosiyan z oburennyam sho chasto vislovlyuyetsya v presi Voni dosit obgruntovano dovodyat sho niyakoyi osoblivoyi malorosijskoyi movi ne bulo nemaye i buti ne mozhe i sho narichchya yih vzhivane prostolyudom ye ni chim inshim yak rosijskoyu movoyu lishe zipsovanoyu vplivom Polshi sho zagalnorosijska mova tak samo zrozumila dlya malorosiv yak i dlya velikorosiv i navit znachno zrozumilisha nizh te narichchya yake vigaduyut dlya nih deyaki malorosi i osoblivo polyaki tak zvana ukrayinska mova Osobam togo gurtka yakij silkuyetsya dovoditi protilezhne bilshist samih malorosiv dokoryaye separatistskimi zadumami vorozhimi do Rosiyi i zgubnimi dlya Malorosiyi Yavishe ce tim bilsh prikre i zaslugovuye na uvagu sho vono zbigayetsya z politichnimi zadumami polyakiv i chi ne yim zavdyachuye svoyeyu poyavoyu sudyachi z rukopisiv yaki nadhodili do cenzuri i z togo sho bilsha chastina malorosijskih tvoriv naspravdi nadhodit vid polyakiv Nareshti i kiyivskij general gubernator vbachaye nebezpechnim i shkidlivim vipusk u svit perekladu na malorosijsku movu Novogo Zapovitu yakij nini perebuvaye na rozglyadi duhovnoyi cenzuri Beruchi do uvagi z odnogo boku ninishnij trivozhnij stan suspilstva zburenogo politichnimi podiyami a z inshogo boku beruchi do uvagi sho pitannya pro navchannya gramotnosti miscevimi govirkami ne otrimalo she ostatochnogo virishennya v zakonodavchomu poryadku ministr vnutrishnih sprav viznav za neobhidne azh do majbutnogo rozglyadu danogo pitannya ministrom narodnoyi osviti ober prokurorom Sv Sinodu ta shefom zhandarmiv shodo drukuvannya knig malorosijskoyu movoyu nadati rozporyadzhennya cenzurnomu vidomstvu shob do druku dozvolyalis tilki taki tvori ciyeyu movoyu yaki nalezhat do galuzi krasnogo pismenstva propusk zhe knig malorosijskoyu movoyu yak duhovnogo zmistu tak navchalnih i vzagali priznachenih dlya pochatkovogo chitannya narodu pripiniti Ce rozporyadzhennya bulo podane na najvishij rozglyad carya imperatora i Jogo Velichnist zvoliv nadati jomu svoye monarshe shvalennya Originalnij tekst ros Cirkulyar ministra vnutrennih del P A Valueva Kievskomu Moskovskomu i Peterburgskomu cenzurnym komitetam ot 18 iyulya 1863 g Davno uzhe idut spory v nashej pechati o vozmozhnosti sushestvovaniya samostoyatelnoj malorossijskoj literatury Povodom k etim sporam sluzhili proizvedeniya nekotoryh pisatelej otlichavshihsya bolee ili menee zamechatelnym talantom ili svoeyu originalnostyu V poslednee vremya vopros o malorossijskoj literature poluchil inoj harakter vsledstvie obstoyatelstv chisto politicheskih ne imeyushih nikakogo otnosheniya k interesam sobstvenno literaturnym Prezhnie proizvedeniya na malorossijskom yazyke imeli v vidu lish obrazovannye klassy Yuzhnoj Rossii nyne zhe priverzhency malorossijskoj narodnosti obratili svoi vidy na massu neprosveshennuyu i te iz nih kotorye stremyatsya k osushestvleniyu svoih politicheskih zamyslov prinyalis pod predlogom rasprostraneniya gramotnosti i prosvesheniya za izdanie knig dlya pervonachalnogo chteniya bukvarej grammatik geografij i t p V chisle podobnyh deyatelej nahodilos mnozhestvo lic o prestupnyh dejstviyah kotoryh proizvodilos sledstvennoe delo v osoboj komissii V S Peterburge dazhe sobirayutsya pozhertvovaniya dlya izdaniya deshevyh knig na yuzhnorusskom narechii Mnogie iz etih knig postupili uzhe na rassmotrenie v S Peterburgskij cenzurnyj komitet Nemaloe chislo takih zhe knig predstavlyaetsya i v Kievskij cenzurnyj komitet Sej poslednij v osobennosti zatrudnyaetsya propuskom upomyanutyh izdanii imeya v vidu sleduyushie obstoyatelstva obuchenie vo vseh bez izyatiya uchilishah proizvoditsya na obsherusskom yazyke i upotreblenie v uchilishah malorossijskogo yazyka nigde ne dopusheno samyj vopros o polze i vozmozhnosti upotrebleniya v shkolah etogo narechiya ne tolko ne reshen no dazhe vozbuzhdenie etogo voprosa prinyato bolshinstvom malorossiyan s negodovaniem chasto vyskazyvayushimsya v pechati Oni vesma osnovatelno dokazyvayut chto nikakogo osobennogo malorossijskogo yazyka ne bylo net i byt ne mozhet i chto narechie ih upotreblyaemoe prostonarodiem est tot zhe russkij yazyk tolko isporchennyj vliyaniem na nego Polshi chto obsherusskij yazyk tak zhe ponyaten dlya malorossov kak i dlya velikorossiyan i dazhe gorazdo ponyatnee chem teper sochinyaemyj dlya nih nekotorymi malorossami i v osobennosti polyakami tak nazyvaemyj ukrainskij yazyk Lic togo kruzhka kotoryj usilivaetsya dokazyvat protivnoe bolshinstvo samih malorossov uprekaet v separatistskih zamyslah vrazhdebnyh k Rossii i gibelnyh dlya Malorossii Yavlenie eto tem bolee priskorbno i zasluzhivaet vnimaniya chto ono sovpadaet s politicheskimi zamyslami polyakov i edva li ne im obyazano svoim proishozhdeniem sudya po rukopisyam postupavshim v cenzuru i po tomu chto bolshaya chast malorossijskih sochinenij dejstvitelno postupaet ot polyakov Nakonec i kievskij general gubernator nahodit opasnym i vrednym vypusk v svet rassmatrivaemogo nyne duhovnoyu cenzuroj perevoda na malorossijskij yazyk Novogo Zaveta Prinimaya vo vnimanie s odnoj storony nastoyashee trevozhnoe polozhenie obshestva volnuemogo politicheskimi sobytiyami a s drugoj storony imeya v vidu chto vopros ob obuchenii gramotnosti na mestnyh narechiyah ne poluchil eshe okonchatelnogo razresheniya v zakonodatelnom poryadke ministr vnutrennih del priznal neobhodimym vpred do soglasheniya s ministrom narodnogo prosvesheniya ober prokurorom Sv Sinoda i shefom zhandarmov otnositelno pechataniya knig na malorossijskom yazyke sdelat po cenzurnomu vedomstvu rasporyazhenie chtoby k pechati dozvolyalis tolko takie proizvedeniya na etom yazyke kotorye prinadlezhat k oblasti izyashnoj literatury propusk zhe knig na malorossijskom yazyke kak duhovnogo soderzhaniya tak uchebnyh i voobshe naznachaemyh dlya pervonachalnogo chteniya naroda priostanovit O rasporyazhenii etom bylo povergaemo na vysochajshee gosudarya imperatora vozzrenie i Ego Velichestvu blagougodno bylo udostoit onoe monarshego odobreniya Div takozhEmskij ukaz Hronologiya utiskiv ukrayinskoyi movi Zaborona litovskogo druku Rusifikaciya Ukrayini Yuzefovich Mihajlo Volodimirovich Zagalnorosijska ideyaVinoskiros schitaem izlishnim dokazyvat i to chto dopustiv nelogichnyj i zatejlivyj perevod Sv Pisaniya na to narechie russkoe kotoroe po svoemu skladu menee vsego zasluzhivaet eto predpochtenie Sv Sinod dopustit istoricheskuyu oshibku i chto vsyak kto slovom ili delom budet sposobstvovat etomu opasnomu predpriyatiyu mozhet priobresti izvestnost Gerostrata i skoro uvidit opravdanie na opyte toj blagorazumnoj sentencii chto malaya oshibka byvaet prichinoj velikih bed ros Dobivshis zhe perevoda na malorossijskoe narechie Svyashennogo Pisaniya storonniki malorossijskoj partii dostignut tak skazat priznaniya samostoyatelnosti malorossijskogo yazyka i togda konechno na etom ne ostanovyatsya i opirayas na otdelnost yazyka stanut zayavlyat prityazaniya na avtonomiyu Malorossii Pritchi Gospoda nashogo Iisusa Hrista na ukrainskij movi roskazani adzhe osvita po vsij Rosijskij imperiyi ros proizvoditsya na obsherusskom yazyke i upotreblenie v uchilishah malorossijskogo narechiya nigde ne dopusheno V listi takozh jshlosya pro te sho ros samo vozbuzhdenie voprosa o polze i vozmozhnosti upotrebleniya etogo malorossijskogo narechiya v shkolah prinyato bolshinstvom malorossiyan s negodovaniem Oni vesma osnovatelno dokazyvayut chto nikakogo osobennogo malorossijskogo yazyka ne bylo net i byt ne mozhet i chto narechie ih upotreblyaemoe prostonarodem est tot zhe russkij yazyk tolko isporchennyj vliyaniem na nego Polshi Obsherusskij yazyk skazano tam dali dlya naroda ros gorazdo ponyatnee chem teper sochinyaemyj dlya nego nekotorymi malorossami i v osobennosti polyakami tak nazyvaemyj ukrainskij yazyk Lic togo kruzhka kotoryj usilivaetsya dokazyvat protivnoe bolshinstvo samih malorossiyan uprekaet v kakih to separativnyh zamyslah vrazhdebnyh Rossii i gibelnyh dlya Malorossii Zavershuvavsya list vkazuvannyam na te sho yavishe malorosijskogo separatizmu tim bilshe nastorozhuye i zaslugovuye uvagi vladi cherez te sho zbigayetsya z politichnimi zadumami polyak i majzhe tam mistitsya korin cogo zadumu ros nikakogo osobennogo malorossijskogo yazyka ne bylo net i byt ne mozhet ros proizvedeniya na malorossijskom yazyke imeli v vidu lish obrazovannye klassy Yuzhnoj Rossii nyne zhe priverzhency malorossijskoj narodnosti obratili svoi vidy na massu neprosveshennuyu ros pozvolyalis k pechati tolko proizvedeniya na malorossijskom yazyke prinadlezhashie k oblasti izyashnoj literatury propusk zhe knig na tom yazyke religioznogo soderzhaniya uchebnyh i voobshe naznachennyh dlya pervonachalnogo chteniya naroda priostanovitsya do razresheniya nastoyashego voprosa ros Vysochajshe poveleno ispolnit S Peterburg 18 iyulya 1863 ros Ya v pechatanii knig na malorossijskom yazyke prednaznachaemyh dlya prostonarodya ne nahozhu ni polzy ni neobhodimosti PrimitkiBilya Administraciyi prezidenta aktivisti vimagali osoblivogo statusu dlya ukrayinskoyi movi Radio Svoboda Stattya Valuyevskij cirkulyar 1863 17 lyutogo 2010 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya V 6 t Redkol Yu70 Yu S Shemshuchenko golova redkol ta in K Ukr encikl 1998 ISBN 966 7492 00 1 Arhiv originalu za 28 serpnya 2011 Procitovano 26 lyutogo 2011 Arhiv originalu za 16 zhovtnya 2013 Procitovano 26 lyutogo 2011 Arhiv originalu za 18 listopada 2010 Procitovano 26 lyutogo 2011 Arhiv originalu za 27 chervnya 2012 Procitovano 26 lyutogo 2011 Dnevnik P A Valueva T 1 Moskva Izdatelstvo Akademii Nauk SSSR 1961 S 239 ros pereklad ukrayinskoyu Olga Gonchar Mikola Kostomarov postat istorika na tli epohi Kiyiv NAN Ukrayini Institut istoriyi Ukrayini 2017 274 stor 157 Arhiv originalu za 2 grudnya 2008 Procitovano 26 lyutogo 2011 Himka J P The Construction of Nationality in Galician Rus Icarian Flights in Almost All Directions Dopovid na III kongresi MAU Harkiv 1996PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Valuyevskij cirkulyar Logotip Vikiteki U Vikidzherelah ye originali tekstiv Valuyevskij cirkulyar ros Portal Ukrayinska mova M M Klimchuk Valuyevskij cirkulyar 1 chervnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2003 T 1 A V S 429 ISBN 966 00 0734 5 Valuyevskij cirkulyar Literaturoznavchij slovnik dovidnik za red R T Grom yaka Yu I Kovaliva V I Teremka Kiyiv VC Akademiya 2007 S 102 U Toronto obgovorili Valuyevskij cirkulyar 17 lipnya 2023 u Wayback Machine LiteraturaFranko Z T Valuyevskij cirkulyar 1863 Ukrayinska mova Enciklopediya Redkol V M Rusanivskij O O Taranenko ta in 2 e vid vipr i dop K Ukrayinska enciklopediya 2004 S 62 824 s ISBN 966 7492 19 2 Valuyevskij cirkulyar Mala enciklopediya etnoderzhavoznavstva Institut derzhavi i prava im V M Koreckogo NAN Ukrayini Uporyadnik Yu I Rimarenko ta in Kiyiv Geneza Dovira 1996 S 173 ISBN 966 507 016 9 ISBN 966 504 001 4 Valuyevskij cirkulyar Malij slovnik istoriyi Ukrayini vidpov red V A Smolij K Libid 1997 464 s ISBN 5 325 00781 5 Yu Polishuk Valuyevskij cirkulyar Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 s 84 85 ISBN 978 966 611 818 2 Valuyevskij cirkulyar 1863 Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1998 2004 ISBN 966 749 200 1 1863 r lipnya 11 Sankt Peterburg Dopovidna zapiska ministra vnutrishnih sprav P O Valuyeva Oleksandrovi II O knigah izdavaemyh dlya naroda na malorossijskom narechii z propoziciyeyu dozvoliti drukuvannya tvoriv krasnogo pismenstva ta prizupiniti vidannya navchalnoyi ta religijnoyi literaturi ukrayinskoyu movoyu Ukrayinska identichnist i movne pitannya v Rosijskij imperiyi sproba derzhavnogo regulyuvannya 1847 1914 Zbirnik dokumentiv i materialiv vidp red G Boryak uporyad G Boryak ta insh NAN Ukrayini In t istoriyi Ukrayini Ukrderzharhiv CDIAK Ukrayini K In t istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini 2013 S 73 76 ISBN 978 966 02 6683 4 1863 r lipnya 18 Sankt Peterburg Vidnoshennya ministra vnutrishnih sprav P O Valuyeva ministrovi narodnoyi osviti O V Golovninu pro zaboronu vidan ukrayinskoyu movoyu sprichinenu nebezpekoyu masovogo poshirennya ukrayinofilami politichnih zadumiv pid viglyadom zaprovadzhennya pismennosti j prosviti i vidpovidno nabuttyam pitannya pro ukrayinsku literaturu viklyuchno politichnogo zabarvlennya Ukrayinska identichnist i movne pitannya v Rosijskij imperiyi sproba derzhavnogo regulyuvannya 1847 1914 Zbirnik dokumentiv i materialiv S 76 79 1863 r lipnya 18 Sankt Peterburg Rozporyadzhennya ministra vnutrishnih sprav P O Valuyeva Kiyivskomu cenzurnomu komitetovi pro zaboronu drukuvannya ukrayinskoyu movoyu knizhok religijnogo zmistu pidruchnikiv ta vidan dlya pochatkovogo chitannya Ukrayinska identichnist i movne pitannya v Rosijskij imperiyi sproba derzhavnogo regulyuvannya 1847 1914 Zbirnik dokumentiv i materialiv S 79 Orest Novickij religijnij filosof sho stvoriv Valuyevskij cirkulyar