Франци́ск II (19 січня 1544, Фонтенбло — 5 грудня 1560, Орлеан) — король Франції з династії Валуа (1559–1560 роки) та король-консорт Шотландії (1558–1560 роки).
Франциск II фр. François II | |||
![]() | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
1547 — 1559 | |||
Попередник: | Генріх | ||
Наступник: | Людовик | ||
| |||
1558 — 1560 | |||
Попередник: | Марія Гіз | ||
Наступник: | |||
| |||
1559 — 1560 | |||
Попередник: | Генріх ІІ | ||
Наступник: | Карл ІХ | ||
| |||
1559 — 1560 | |||
Попередник: | Генріх І | ||
Наступник: | Карл ІІ | ||
Народження: | 19 січня 1544 Фонтенбло | ||
Смерть: | 5 грудня 1560 (16 років) Орлеан | ||
Причина смерті: | менінгіт | ||
Поховання: | Абатство Сен-Дені | ||
Країна: | Француз | ||
Релігія: | католицтво | ||
Рід: | Валуа | ||
Батько: | Генріх II Валуа | ||
Мати: | Катерина де Медичі | ||
Шлюб: | Марія I Стюарт | ||
Діти: | немає | ||
Нагороди: | |||
|
Народився в королівському палаці Фонтенбло у провінції Сена і Марна, син Генріха II, короля Франції і Катерини Медичі. Він був онуком Франциска I, короля Франції та герцогині Бретані Клавдії I, а також братом королів Франції Карла IX і Генріха III.
Народження
Майбутній король Франциск II народився в сім'ї Генріха II і Катерини Медичі. Це сталося на одинадцятому році шлюбу вінценосної пари, 19 січня 1544 року. Хлопчика назвали на честь діда Франциска I. Через те, що Катерина довго не могла народити спадкоємця, вона була віддалена від свого чоловіка, який став жити зі своєю фавориткою Діаною Пуатьє.
Дитинство
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl5TDBSaGRYQm9hVzVmUm5KaGJpVkRNeVZCTjI5cGMxOUpTUzVxY0djdk1qQXdjSGd0UkdGMWNHaHBibDlHY21GdUpVTXpKVUUzYjJselgwbEpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Франциск II ріс в Сен-Жерменському палаці, резиденції в паризькому передмісті на березі Сени. Дитину хрестили 10 лютого 1544 року в Фонтенбло. Король-дідусь тоді ж посвятив його в лицарі. Хрещеними батьками стали Папа Римський Павло III і тітка батька Маргарита Наваррська.
У 1546 році Франциска призначили намісником у Лангедоку, а ще через рік він отримав титул дофіна — після того як помер його дід, батько Генріх II став королем. У дитини було багато наставників, у тому числі вчений-грек з Неаполя. Підростаючий спадкоємець вчився танцювати і фехтувати (це було ознакою хорошого тону в ту епоху).
Заручини
Важливим було питання заручин і продовження династії. Генріх II вирішив, що його син отримає в дружини Марію І, королеву Шотландії. Вона народилася 8 грудня 1542 року і з перших днів отримала свій титул, тому що тоді ж помер її батько, Яків V. Фактично за неї правив найближчий родич Джеймс Гамільтон (граф Аррана).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZoTDFsdmRXNW5UV0Z5ZVZOMGRXRnlkQzVxY0djdk1qQXdjSGd0V1c5MWJtZE5ZWEo1VTNSMVlYSjBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
У той час гостро стояло релігійне питання. Франція та Шотландія були католицькими країнами. Англія отримала свою протестантську церкву. Тому влади трьох країн не надто поспішали в справі укладення союзів. Коли в Шотландії нарешті перемогла «французька» партія, дворяни вирішили видати маленьку королеву за дофіна з Парижа. Ініціатором такого союзу став кардинал Девід Селф, який змістив Гамільтона.
Тоді ж в країну раптово вдерлися англійські війська. Католицькі храми руйнували, а селянські землі розоряли. Протестанти влаштували індивідуальний терор проти шотландських дворян, які не бажали йти на поступки своєму південному сусідові. Нарешті регенти Марії звернулися за допомогою до Франції. Звідти з'явилися війська в обмін на обіцяне весілля. У серпні 1548 року Марія, якій щойно виповнилося п'ять років, сіла на корабель і вирушила до майбутнього чоловіка.
Шлюб
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV4TDBKdVJpVXlRMTlPUVV4Zk9ETWxNa05mWm05c2FXOWZNVFUwWDNaZkxWOUdjbUZ1WTJselgwbEpYMkZ1WkY5TllYSjVKVEpEWDFGMVpXVnVYMjltWDFOamIzUnpYeVV5T0dOeWIzQndaV1FsTWprdWFuQm5Mekl3TUhCNExVSnVSaVV5UTE5T1FVeGZPRE1sTWtOZlptOXNhVzlmTVRVMFgzWmZMVjlHY21GdVkybHpYMGxKWDJGdVpGOU5ZWEo1SlRKRFgxRjFaV1Z1WDI5bVgxTmpiM1J6WHlVeU9HTnliM0J3WldRbE1qa3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Дівчинка, крім усього іншого, була ще й онукою — можновладця Франції і одного з найбільш впливових аристократів в країні. Він опікувався нею і допомагав при дворі до самої своєї смерті в 1560 році. Наречена була надзвичайно високою для своїх років, тоді як Франциск II, навпаки, відрізнявся малим зростом. Незважаючи на це, Генріху II майбутня невістка сподобалася, і він задоволено казав, що діти звикнуть один до одного з плином часу.
Весілля відбулася 24 квітня 1558 року. Новий шлюбний союз означав, що в майбутньому нащадки цієї пари зможуть об'єднати престоли Шотландії і Франції під одним скіпетром. Крім того, Марія була правнучкою англійського короля Генріха VII. Цей факт дав би її дітям легітимний привід вимагати престол Англії. До самої своєї смерті Франциск II залишався королем-консортом Шотландії. Цей титул не давав реальної влади, але закріплював статус чоловіка правительки. Але пара так і не завела дітей за свій короткий шлюб. Це було пов'язано з юним віком і можливими хворобами дофіна.
Король Франції
Всього лише через рік після весілля (10 липня 1559 року) Франциск II Валуа став королем через передчасну смерть батька. Генріх II святкував весілля однієї з своїх дочок і за традицією влаштував лицарський турнір. Король змагався з одним з гостей — Габрієлем де Монтгомері. Спис графа зламався об панцир Генріха, а його осколок потрапив правителю в око. Рана виявилася смертельною, оскільки виникло тяжке запалення. Король помер, незважаючи на те, що допомогу йому надавали найкращі лікарі Європи, зокрема Андреас Везалій (основоположник сучасної анатомії). Вважають, що смерть Генріха була передбачена Нострадамусом, який, до речі, був ще живий на той момент.
21 вересня 1559 року Франциска II Валуа коронували в Реймсі. Ритуал покладання корони довірили кардиналу Шарлю де Гізу. Вінець виявився настільки важким, що придворним довелося підтримувати його. Кардинал став одним з регентів нарівні з іншим дядьком Марії з роду Гізів Франсуа. Також великий вплив на короля мала мати Катерина Медічі. Юний монарх витрачав весь свій вільний час на розваги: полював, влаштовував потішні турніри і роз'їжджав по своїх палацах.
Його небажання вникати в державні справи ще більше розпалювало ворожнечу між різними придворними кланами, що жадали проявів реальної влади. Гізи, які фактично стали правити країною, зіткнулися з безліччю внутрішніх проблем, що накладалися одна на іншу.
Проблеми з казною
У першу чергу постало фінансове питання. Франциск II і Марія Стюарт отримали трон після декількох дорогих воєн з Габсбургами, започаткованих попередніми Валуа. Держава брала в борг у банків, наслідком чого стала заборгованість в 48 мільйонів ліврів, у той час як королівська скарбниця за рік отримувала лише 12 мільйонів ліврів доходу.
Через це Гізи почали проводити політику фінансової економії, що послужило однією з причин непопулярності в суспільстві. Крім того, брати відкладали платежі військовим. Армію взагалі значно скоротили, і багато солдат залишилося без роботи, після чого вони подалися в розбійники або брали участь в релігійних війнах, наживаючись на протистоянні всіх проти всіх. Незадоволений був і двір, що втратив звичну розкіш.
Зовнішня політика
У зовнішній політиці Франциск II і його радники намагалися продовжити спроби по зміцненню і підтримці миру, який настав після закінчення Італійських воєн, серії збройних конфліктів, що відбулись у проміжку з 1494 по 1559 рік. Батько Франциска, Генріх II незадовго до смерті уклав Като-Камбрезький мир, що завершив останню з Італійських воєн та поклав кінець претензіям Франції на домінування в Італії. Угода складалося з двох договорів.
Перший договір було укладено між Генріхом II та королевою Англії Єлизаветою I. Згідно нього, за Францією закріпили захоплений порт Кале, але в обмін на це Париж повинен був виплатити 500 тисяч екю. Однак Гізи, зіткнувшись з масою боргів всередині країни, вирішили не платити гроші за фортецю. Час показав, що 500 тисяч екю так і залишилися тільки на папері, в той час як Кале виявився власністю Франції. Ніхто проти цього не заперечував, в тому числі й Франциск II. Біографія юного монарха красномовно говорить про те, що він взагалі не любив брати ініціативу в свої руки.
Територіальні поступки
Другий з Като-Камбрезьких договорів був укладений між Францію і Іспанію. Він був набагато болючішим. Франція позбулася багатьох великих територій. Вона віддала Габсбургам Тьйонвіль, Марієнбург, Люксембург, а також деякі області в Шароле і Артуа. Герцог савойський (союзник Іспанії) отримав від Парижа Савою та П'ємонт. Генуезькій республіці було повернуто Корсику.
Франциску нічого не залишалося, крім як виконувати пункти договору, складеного батьком, через що Іспанія остаточно зайняла провідну позицію у Старому Світі, в той час як Франція, зайнята внутрішніми чварами, не могла цьому нічого протиставити.
В іншому пункті договору йшлося про те, що Еммануїл Філіберт (герцог Савойї) мав одружитися з тіткою Франциска, Маргаритою. Цей шлюб відбувся вже в період правління юного монарха. Інше весілля відбулася між Філіпом ІІ Іспанським і сестрою Франциска — Єлизаветою.
Також під час правління Франциска точилися тривалі переговори з іспанською короною про повернення на батьківщину заручників з обох сторін кордону. Деякі з них сиділи в темницях вже десятиліттями.
В цей же час у Шотландії почалося повстання лордів-протестантів проти французьких регентів. Офіційна релігія була змінена, після чого всі паризькі управлінці спішно покинули країну.
Початок релігійних війн
Брати Гізи були фанатичними католиками. Саме вони стали ініціаторами нової хвилі репресій проти протестантів, які жили у Франції. Франциск II не заперечував проти цих дій дядьків своєї дружини. Гугенотів переслідували, нерідко вдаючись до масових страт. Місця їхніх зібрань і зборів руйнували, немов це були чумні бараки.
Діям католиків опиралася протестантська партія, яка також мала своїх лідерів при королівському дворі. Це були далекі родичі правителя Антуана де Бурбона (короля маленької гірської Наварри) і Людовика Конде. Їх ще називали «принцами крові» (тобто вони були представниками династії Капетингів, які передували династії Валуа).
Амбуазька змова
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZpTDBWNFpXTjFkR2x2Ym1SQmJXSnZhWE5sU0c5blpXNWlaWEpuTG1wd1p5OHlNREJ3ZUMxRmVHVmpkWFJwYjI1a1FXMWliMmx6WlVodloyVnVZbVZ5Wnk1cWNHYz0uanBn.jpg)
У березні 1560 року гугеноти у відповідь на дії католиків влаштували . Це була спроба захопити Франциска в полон і змусити його віддалити від себе братів Гізів. Однак про плани стало завчасно відомо, і королівський двір сховався в Амбаузі — місті, що стоїть на Луарі і є серцем всієї Франції. Проте змовники вирішили ризикнути. Їх спроба провалилася, змовники були перебиті вартою.
Це послужило приводом для хвилі гонінь на протестантів. Їх стратили практично без суду. Антуан де Бурбон і Людовик Конде також були заарештовані та звинувачені в організації змови. Їх врятувало тільки те, що за них заступилася мати короля Катерина Медічі у грудні 1560 року. Вона, як і багато аристократів за її спиною, була помірною у релігійному питанні і намагалася досягти компромісу між католиками і гугенотами.
Політика примирення
Після такого напруження пристрастей релігійна політика стала м'якішою, що підтримав Франциск II. Правління його ознаменувався тим, що були відпущені всі ув'язнені за віросповіданням. З часів Генріха II це було перше послаблення. У травні 1560 року було видано відповідний едикт, який підписав Франциск II. Герцог Бретані (це один з його численних титулів) вперше заговорив про свободу совісті.
У квітні королева-мати оголосила канцлером Франції . Він був відомим державним службовцем, поетом і гуманістом епохи. Письменник видавав вірші латиною, в яких слідував античному Горацію. Його батько колись служив Шарлю де Бурбону. Толерантний Мішель почав проводити політику терпимості. Для діалогу між ворогуючими конфесіями були скликані Генеральні штати (вперше за 67 років). Незабаром був прийнятий указ, який склав де Опиталь. Він скасовував смертну кару за обвинуваченням у злочині проти релігії.
Смерть
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkxTDBodmRHVnNYMGR5YjNOc2IzUXVhbkJuTHpJd01IQjRMVWh2ZEdWc1gwZHliM05zYjNRdWFuQm4uanBn.jpg)
Франциск ІІ не відзначався міцним здоров'ям. Є думки, що він страждав на туберкульоз. Наприкінці 1560 року у вусі в нього раптово утворився абсцес, що послужив причиною виникнення гнійного менінгіту. 5 грудня 1560 року 16-річний монарх від цього помер в Орлеані. На престол зійшов наступний син Генріха II — Карл IX.
Дружина Франциска Марія Стюарт повернулася до себе на батьківщину, де до того часу перемогли протестанти. Їх фракція зажадала від юної королеви розриву з Римською церквою. Королеві вдавалося лавирувати між двома сторонами конфлікту, доки вона не була позбавлена престолу в 1567 році, після чого втекла в Англію. Там вона перебувала в ув'язненні у Єлизавети Тюдор. Шотландка вела необережне листування з католицьким агентом, в якому вона обговорювала замах на англійську королеву. Ці листи потрапили до Єлизавети, внаслідок чого Марію Стюарт стратили в 1587 році у віці 44 років.
Примітки
- Король Франції Франциск II і Марія Стюарт
- (dir.), Histoire et dictionnaire des guerres de religion, 1559—1598, Robert Laffont, «Bouquins», 1998, P. et 1067.
Джерела
- Guy, John, My Heart is my Own, London, Fourth Estate, 2004, ISBN 0-00-71930-8:47 (англ.)
- Рыжов К.: Все монархи мира. Западная Европа|Франциск II Валуа (рос.)
- Henri Naef, La Conjuration d'Amboise et Genève, in Mémoires et documents publiés par la Société d'histoire et d'archéologie de Genève, 32 (2e sér., 2.2), 1922. (фр.)
- Lucien Romier, La Conjuration d'Amboise. L'aurore sanglante de la liberté de conscience, le règne et la mort de François II, Paris, Librairie académique Perrin et Cie, 1923. 292 p. (фр.)
- Louis-Raymond Lefèvre, Les Français pendant les guerres de religion. Le Tumulte d'Amboise, Paris, Gallimard, NRF, 1949. 256 p. (фр.)
- Corrado Vivanti, " La congiura d'Amboise " in Complots et conjurations dans l'Europe moderne, Publications de l'École française de Rome, 1996, pp. 439–450. (фр.)
- Elizabeth A. R. Brown, " La Renaudie se venge: l'autre face de la conjuration d'Amboise " in Complots et conjurations dans l'Europe moderne, Publications de l'École française de Rome, 1996, pp. 451–474. (фр.)
- Arlette Jouanna, «Le thème polémique du complot contre la noblesse lors des prises d'armes nobiliaires sous les derniers Valois» (фр.)
Попередник Генріх II Валуа | ![]() | Король Франції 1559-1560 | ![]() | Наступник Карл IX Валуа |
Попередник Генріх Валуа | ![]() | Король Єрусалиму 1559-1560 титулярний | ![]() | Наступник Карл Валуа |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Franci sk II 19 sichnya 1544 15440119 Fontenblo 5 grudnya 1560 Orlean korol Franciyi z dinastiyi Valua 1559 1560 roki ta korol konsort Shotlandiyi 1558 1560 roki Francisk II fr Francois IIFrancisk IIportret Franciska pislya koronuvannyaPrapor Dofin1547 1559Poperednik GenrihNastupnik LyudovikPrapor en 1558 1560Poperednik Mariya GizNastupnik Prapor Korol Franciyi1559 1560Poperednik Genrih IINastupnik Karl IHPrapor gercog Bretani1559 1560Poperednik Genrih INastupnik Karl II Narodzhennya 19 sichnya 1544 1544 01 19 FontenbloSmert 5 grudnya 1560 1560 12 05 16 rokiv OrleanPrichina smerti meningitPohovannya Abatstvo Sen DeniKrayina FrancuzReligiya katolictvoRid ValuaBatko Genrih II ValuaMati Katerina de MedichiShlyub Mariya I StyuartDiti nemayeNagorodi Mediafajli b u Vikishovishi Narodivsya v korolivskomu palaci Fontenblo u provinciyi Sena i Marna sin Genriha II korolya Franciyi i Katerini Medichi Vin buv onukom Franciska I korolya Franciyi ta gercogini Bretani Klavdiyi I a takozh bratom koroliv Franciyi Karla IX i Genriha III NarodzhennyaMajbutnij korol Francisk II narodivsya v sim yi Genriha II i Katerini Medichi Ce stalosya na odinadcyatomu roci shlyubu vincenosnoyi pari 19 sichnya 1544 roku Hlopchika nazvali na chest dida Franciska I Cherez te sho Katerina dovgo ne mogla naroditi spadkoyemcya vona bula viddalena vid svogo cholovika yakij stav zhiti zi svoyeyu favoritkoyu Dianoyu Puatye DitinstvoPortret Franciska v 1551 roci Francisk II ris v Sen Zhermenskomu palaci rezidenciyi v parizkomu peredmisti na berezi Seni Ditinu hrestili 10 lyutogo 1544 roku v Fontenblo Korol didus todi zh posvyativ jogo v licari Hreshenimi batkami stali Papa Rimskij Pavlo III i titka batka Margarita Navarrska U 1546 roci Franciska priznachili namisnikom u Langedoku a she cherez rik vin otrimav titul dofina pislya togo yak pomer jogo did batko Genrih II stav korolem U ditini bulo bagato nastavnikiv u tomu chisli vchenij grek z Neapolya Pidrostayuchij spadkoyemec vchivsya tancyuvati i fehtuvati ce bulo oznakoyu horoshogo tonu v tu epohu ZaruchiniVazhlivim bulo pitannya zaruchin i prodovzhennya dinastiyi Genrih II virishiv sho jogo sin otrimaye v druzhini Mariyu I korolevu Shotlandiyi Vona narodilasya 8 grudnya 1542 roku i z pershih dniv otrimala svij titul tomu sho todi zh pomer yiyi batko Yakiv V Faktichno za neyi praviv najblizhchij rodich Dzhejms Gamilton graf Arrana Portret Mariyi pislya pributtya v Franciyu 1551 rik U toj chas gostro stoyalo religijne pitannya Franciya ta Shotlandiya buli katolickimi krayinami Angliya otrimala svoyu protestantsku cerkvu Tomu vladi troh krayin ne nadto pospishali v spravi ukladennya soyuziv Koli v Shotlandiyi nareshti peremogla francuzka partiya dvoryani virishili vidati malenku korolevu za dofina z Parizha Iniciatorom takogo soyuzu stav kardinal Devid Self yakij zmistiv Gamiltona Todi zh v krayinu raptovo vderlisya anglijski vijska Katolicki hrami rujnuvali a selyanski zemli rozoryali Protestanti vlashtuvali individualnij teror proti shotlandskih dvoryan yaki ne bazhali jti na postupki svoyemu pivdennomu susidovi Nareshti regenti Mariyi zvernulisya za dopomogoyu do Franciyi Zvidti z yavilisya vijska v obmin na obicyane vesillya U serpni 1548 roku Mariya yakij shojno vipovnilosya p yat rokiv sila na korabel i virushila do majbutnogo cholovika ShlyubShlyub Franciska i Mariyi Divchinka krim usogo inshogo bula she j onukoyu mozhnovladcya Franciyi i odnogo z najbilsh vplivovih aristokrativ v krayini Vin opikuvavsya neyu i dopomagav pri dvori do samoyi svoyeyi smerti v 1560 roci Narechena bula nadzvichajno visokoyu dlya svoyih rokiv todi yak Francisk II navpaki vidriznyavsya malim zrostom Nezvazhayuchi na ce Genrihu II majbutnya nevistka spodobalasya i vin zadovoleno kazav sho diti zviknut odin do odnogo z plinom chasu Vesillya vidbulasya 24 kvitnya 1558 roku Novij shlyubnij soyuz oznachav sho v majbutnomu nashadki ciyeyi pari zmozhut ob yednati prestoli Shotlandiyi i Franciyi pid odnim skipetrom Krim togo Mariya bula pravnuchkoyu anglijskogo korolya Genriha VII Cej fakt dav bi yiyi dityam legitimnij privid vimagati prestol Angliyi Do samoyi svoyeyi smerti Francisk II zalishavsya korolem konsortom Shotlandiyi Cej titul ne davav realnoyi vladi ale zakriplyuvav status cholovika pravitelki Ale para tak i ne zavela ditej za svij korotkij shlyub Ce bulo pov yazano z yunim vikom i mozhlivimi hvorobami dofina Korol FranciyiVsogo lishe cherez rik pislya vesillya 10 lipnya 1559 roku Francisk II Valua stav korolem cherez peredchasnu smert batka Genrih II svyatkuvav vesillya odniyeyi z svoyih dochok i za tradiciyeyu vlashtuvav licarskij turnir Korol zmagavsya z odnim z gostej Gabriyelem de Montgomeri Spis grafa zlamavsya ob pancir Genriha a jogo oskolok potrapiv pravitelyu v oko Rana viyavilasya smertelnoyu oskilki viniklo tyazhke zapalennya Korol pomer nezvazhayuchi na te sho dopomogu jomu nadavali najkrashi likari Yevropi zokrema Andreas Vezalij osnovopolozhnik suchasnoyi anatomiyi Vvazhayut sho smert Genriha bula peredbachena Nostradamusom yakij do rechi buv she zhivij na toj moment 21 veresnya 1559 roku Franciska II Valua koronuvali v Rejmsi Ritual pokladannya koroni dovirili kardinalu Sharlyu de Gizu Vinec viyavivsya nastilki vazhkim sho pridvornim dovelosya pidtrimuvati jogo Kardinal stav odnim z regentiv narivni z inshim dyadkom Mariyi z rodu Giziv Fransua Takozh velikij vpliv na korolya mala mati Katerina Medichi Yunij monarh vitrachav ves svij vilnij chas na rozvagi polyuvav vlashtovuvav potishni turniri i roz yizhdzhav po svoyih palacah Jogo nebazhannya vnikati v derzhavni spravi she bilshe rozpalyuvalo vorozhnechu mizh riznimi pridvornimi klanami sho zhadali proyaviv realnoyi vladi Gizi yaki faktichno stali praviti krayinoyu zitknulisya z bezlichchyu vnutrishnih problem sho nakladalisya odna na inshu Problemi z kaznoyu U pershu chergu postalo finansove pitannya Francisk II i Mariya Styuart otrimali tron pislya dekilkoh dorogih voyen z Gabsburgami zapochatkovanih poperednimi Valua Derzhava brala v borg u bankiv naslidkom chogo stala zaborgovanist v 48 miljoniv livriv u toj chas yak korolivska skarbnicya za rik otrimuvala lishe 12 miljoniv livriv dohodu Cherez ce Gizi pochali provoditi politiku finansovoyi ekonomiyi sho posluzhilo odniyeyu z prichin nepopulyarnosti v suspilstvi Krim togo brati vidkladali platezhi vijskovim Armiyu vzagali znachno skorotili i bagato soldat zalishilosya bez roboti pislya chogo voni podalisya v rozbijniki abo brali uchast v religijnih vijnah nazhivayuchis na protistoyanni vsih proti vsih Nezadovolenij buv i dvir sho vtrativ zvichnu rozkish Zovnishnya politika U zovnishnij politici Francisk II i jogo radniki namagalisya prodovzhiti sprobi po zmicnennyu i pidtrimci miru yakij nastav pislya zakinchennya Italijskih voyen seriyi zbrojnih konfliktiv sho vidbulis u promizhku z 1494 po 1559 rik Batko Franciska Genrih II nezadovgo do smerti uklav Kato Kambrezkij mir sho zavershiv ostannyu z Italijskih voyen ta poklav kinec pretenziyam Franciyi na dominuvannya v Italiyi Ugoda skladalosya z dvoh dogovoriv Pershij dogovir bulo ukladeno mizh Genrihom II ta korolevoyu Angliyi Yelizavetoyu I Zgidno nogo za Franciyeyu zakripili zahoplenij port Kale ale v obmin na ce Parizh povinen buv viplatiti 500 tisyach ekyu Odnak Gizi zitknuvshis z masoyu borgiv vseredini krayini virishili ne platiti groshi za fortecyu Chas pokazav sho 500 tisyach ekyu tak i zalishilisya tilki na paperi v toj chas yak Kale viyavivsya vlasnistyu Franciyi Nihto proti cogo ne zaperechuvav v tomu chisli j Francisk II Biografiya yunogo monarha krasnomovno govorit pro te sho vin vzagali ne lyubiv brati iniciativu v svoyi ruki Teritorialni postupki Drugij z Kato Kambrezkih dogovoriv buv ukladenij mizh Franciyu i Ispaniyu Vin buv nabagato bolyuchishim Franciya pozbulasya bagatoh velikih teritorij Vona viddala Gabsburgam Tjonvil Mariyenburg Lyuksemburg a takozh deyaki oblasti v Sharole i Artua Gercog savojskij soyuznik Ispaniyi otrimav vid Parizha Savoyu ta P yemont Genuezkij respublici bulo povernuto Korsiku Francisku nichogo ne zalishalosya krim yak vikonuvati punkti dogovoru skladenogo batkom cherez sho Ispaniya ostatochno zajnyala providnu poziciyu u Staromu Sviti v toj chas yak Franciya zajnyata vnutrishnimi chvarami ne mogla comu nichogo protistaviti V inshomu punkti dogovoru jshlosya pro te sho Emmanuyil Filibert gercog Savojyi mav odruzhitisya z titkoyu Franciska Margaritoyu Cej shlyub vidbuvsya vzhe v period pravlinnya yunogo monarha Inshe vesillya vidbulasya mizh Filipom II Ispanskim i sestroyu Franciska Yelizavetoyu Takozh pid chas pravlinnya Franciska tochilisya trivali peregovori z ispanskoyu koronoyu pro povernennya na batkivshinu zaruchnikiv z oboh storin kordonu Deyaki z nih sidili v temnicyah vzhe desyatilittyami V cej zhe chas u Shotlandiyi pochalosya povstannya lordiv protestantiv proti francuzkih regentiv Oficijna religiya bula zminena pislya chogo vsi parizki upravlinci spishno pokinuli krayinu Pochatok religijnih vijn Brati Gizi buli fanatichnimi katolikami Same voni stali iniciatorami novoyi hvili represij proti protestantiv yaki zhili u Franciyi Francisk II ne zaperechuvav proti cih dij dyadkiv svoyeyi druzhini Gugenotiv peresliduvali neridko vdayuchis do masovih strat Miscya yihnih zibran i zboriv rujnuvali nemov ce buli chumni baraki Diyam katolikiv opiralasya protestantska partiya yaka takozh mala svoyih lideriv pri korolivskomu dvori Ce buli daleki rodichi pravitelya Antuana de Burbona korolya malenkoyi girskoyi Navarri i Lyudovika Konde Yih she nazivali princami krovi tobto voni buli predstavnikami dinastiyi Kapetingiv yaki pereduvali dinastiyi Valua Ambuazka zmova strata zmovnikiv v zamku Ambuaz U berezni 1560 roku gugenoti u vidpovid na diyi katolikiv vlashtuvali Ce bula sproba zahopiti Franciska v polon i zmusiti jogo viddaliti vid sebe brativ Giziv Odnak pro plani stalo zavchasno vidomo i korolivskij dvir shovavsya v Ambauzi misti sho stoyit na Luari i ye sercem vsiyeyi Franciyi Prote zmovniki virishili riziknuti Yih sproba provalilasya zmovniki buli perebiti vartoyu Ce posluzhilo privodom dlya hvili gonin na protestantiv Yih stratili praktichno bez sudu Antuan de Burbon i Lyudovik Konde takozh buli zaareshtovani ta zvinuvacheni v organizaciyi zmovi Yih vryatuvalo tilki te sho za nih zastupilasya mati korolya Katerina Medichi u grudni 1560 roku Vona yak i bagato aristokrativ za yiyi spinoyu bula pomirnoyu u religijnomu pitanni i namagalasya dosyagti kompromisu mizh katolikami i gugenotami Politika primirennya Pislya takogo napruzhennya pristrastej religijna politika stala m yakishoyu sho pidtrimav Francisk II Pravlinnya jogo oznamenuvavsya tim sho buli vidpusheni vsi uv yazneni za virospovidannyam Z chasiv Genriha II ce bulo pershe poslablennya U travni 1560 roku bulo vidano vidpovidnij edikt yakij pidpisav Francisk II Gercog Bretani ce odin z jogo chislennih tituliv vpershe zagovoriv pro svobodu sovisti U kvitni koroleva mati ogolosila kanclerom Franciyi Vin buv vidomim derzhavnim sluzhbovcem poetom i gumanistom epohi Pismennik vidavav virshi latinoyu v yakih sliduvav antichnomu Goraciyu Jogo batko kolis sluzhiv Sharlyu de Burbonu Tolerantnij Mishel pochav provoditi politiku terpimosti Dlya dialogu mizh voroguyuchimi konfesiyami buli sklikani Generalni shtati vpershe za 67 rokiv Nezabarom buv prijnyatij ukaz yakij sklav de Opital Vin skasovuvav smertnu karu za obvinuvachennyam u zlochini proti religiyi SmertGotel Groslot misce smerti Franciska II Francisk II ne vidznachavsya micnim zdorov yam Ye dumki sho vin strazhdav na tuberkuloz Naprikinci 1560 roku u vusi v nogo raptovo utvorivsya absces sho posluzhiv prichinoyu viniknennya gnijnogo meningitu 5 grudnya 1560 roku 16 richnij monarh vid cogo pomer v Orleani Na prestol zijshov nastupnij sin Genriha II Karl IX Druzhina Franciska Mariya Styuart povernulasya do sebe na batkivshinu de do togo chasu peremogli protestanti Yih frakciya zazhadala vid yunoyi korolevi rozrivu z Rimskoyu cerkvoyu Korolevi vdavalosya laviruvati mizh dvoma storonami konfliktu doki vona ne bula pozbavlena prestolu v 1567 roci pislya chogo vtekla v Angliyu Tam vona perebuvala v uv yaznenni u Yelizaveti Tyudor Shotlandka vela neoberezhne listuvannya z katolickim agentom v yakomu vona obgovoryuvala zamah na anglijsku korolevu Ci listi potrapili do Yelizaveti vnaslidok chogo Mariyu Styuart stratili v 1587 roci u vici 44 rokiv PrimitkiKorol Franciyi Francisk II i Mariya Styuart dir Histoire et dictionnaire des guerres de religion 1559 1598 Robert Laffont Bouquins 1998 P et 1067 DzherelaGuy John My Heart is my Own London Fourth Estate 2004 ISBN 0 00 71930 8 47 angl Ryzhov K Vse monarhi mira Zapadnaya Evropa Francisk II Valua ros Henri Naef La Conjuration d Amboise et Geneve in Memoires et documents publies par la Societe d histoire et d archeologie de Geneve 32 2e ser 2 2 1922 fr Lucien Romier La Conjuration d Amboise L aurore sanglante de la liberte de conscience le regne et la mort de Francois II Paris Librairie academique Perrin et Cie 1923 292 p fr Louis Raymond Lefevre Les Francais pendant les guerres de religion Le Tumulte d Amboise Paris Gallimard NRF 1949 256 p fr Corrado Vivanti La congiura d Amboise in Complots et conjurations dans l Europe moderne Publications de l Ecole francaise de Rome 1996 pp 439 450 ISBN 2 7283 0362 2 fr Elizabeth A R Brown La Renaudie se venge l autre face de la conjuration d Amboise in Complots et conjurations dans l Europe moderne Publications de l Ecole francaise de Rome 1996 pp 451 474 ISBN 2 7283 0362 2 fr Arlette Jouanna Le theme polemique du complot contre la noblesse lors des prises d armes nobiliaires sous les derniers Valois fr Poperednik Genrih II Valua Korol Franciyi 1559 1560 Nastupnik Karl IX ValuaPoperednik Genrih Valua Korol Yerusalimu 1559 1560 titulyarnij Nastupnik Karl Valua