Італійські війни (1494—1559) — низка військових конфліктів між Францією, Іспанією і Священною Римською імперією за участю інших держав Європи (Англія, Шотландія, Швейцарія, Османська імперія, Венеція, Папська область і італійські міста-держави) за володіння Італією і гегемонію в Європі. Виникнувши як династична суперечка за престол Неаполітанського королівства, Італійські війни швидко перетворилися на загальноєвропейський конфлікт. З 1520-х років головною складовою цього конфлікту стала боротьба між Францією і Габсбургами за домінування в Західній Європі.
Військові дії проходили, в основному, на території Італії, а також в Нідерландах. Політичним підсумком воєн став перехід Італії під владу Іспанії, закріплення її роздробленості і витіснення італійських держав на периферію європейських міжнародних відносин.
Передумови
У 1454 році після серії воєн між Венецією, Міланом і Флоренцією за владу в Північній Італії був укладений Лодійський мир, до якого незабаром приєднались Папа Римський, Неаполітанське королівство та інші італійські держави. Була утворена Італійська ліга, члени якої зобов'язалися відмовитися від вирішення конфліктів військовою силою і не укладати союзів з третіми державами.
Метою ліги було встановлення рівноваги на Апеннінському півострові та утримання Франції за межами Італії. Протягом тридцяти років ліга успішно виконувала свої завдання і, за винятком невеликих сутичок, в Італії панував мир. Однак в 1490-х роках ситуація змінилася. У 1492 році помер Лоренцо Медічі, один з головних архітекторів системи італійської рівноваги, і у Флоренції став правити непопулярний П'єро Медічі, який вороже ставився до Мілану та був пасивним в протистоянні з Францією.
У тому ж році римським папою був обраний Олександр VI Борджіа, головною метою політики якого стало створення в Середній Італії держави для роду Борджіа. Уже в 1493 році Олександр VI разом з Венецією і Міланом організував Лігу Святого Марка проти Неаполітанського королівства, який підтримав клан Орсіні — головних конкурентів сімейства Борджіа в Папській області.
Початковий період
Перша італійська війна (1494—1495)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek16TDA1dmNuUm9aWEp1WDBsMFlXeDVYMmx1WHpFME9UUXVjRzVuTHpJeU1IQjRMVTV2Y25Sb1pYSnVYMGwwWVd4NVgybHVYekUwT1RRdWNHNW4ucG5n.png)
Після смерті неаполітанського короля Фернандо I в 1494 році претензії на престол Неаполя заявив французький король Карл VIII, який доводився родичем монархам [it], яка правила в Неаполітанському королівстві в 1266—1442 роках. Ці претензії були підтримані герцогом Міланським Лодовіко Моро, а також папою Олександром VI, який конфліктував з Неаполем. Французькі війська вторглися в Італію, підпорядкували Флоренцію і, практично не зустрічаючи опору, в 1495 році зайняли Неаполь. Однак проти Франції незабаром склалася Венеційська ліга італійських держав, які побоювались надмірного посилення французького впливу на півострові. До ліги приєдналися імператор Священної Римської імперії Максиміліан I і король Арагона Фердинанд II. Під загрозою опинитися відрізаним від Франції і, можливо, через поширення сифілісу серед його солдатів, Карл VIII покинув Неаполь. 6 липня 1495 французькі війська зустрілися з армією Венеційської ліги в [ru], і не зумівши здобути перемогу, повернулись до Франції. У 1496 році іспанські війська очистили територію Італії від французьких гарнізонів, що залишалися в фортецях, а гарнізон в Неаполі капітулював. Призначений Карлом VIII віце-королем Неаполя, [ru] помер від чуми, а генерал Обіньє привів до Франції залишки французьких гарнізонів.
Розгром Неаполітанського королівства викликав крах балансу сил на Апеннінському півострові. Між італійськими державами почалися зіткнення, які вилилися у збройні конфлікти: війна між Флоренцією і Пізою (з 1494 року) боротьба між папою і домом Орсіні, початок захоплень Чезаре Борджіа комун і сеньйорів Середньої Італії. З іншого боку, королі Франції також не бажали відмовлятися від своїх планів по захопленню італійських територій.
Друга італійська війна (1499—1504)
У 1498 році королем Франції став Людовик XII, колишній герцог Орлеанський, який як онук Валентини Вісконті пред'явив претензії на Міланське герцогство. Франція уклала союз з Венецією проти Мілана і Габсбургів та привернула на свою сторону Савойю, Флоренцію і папу Олександра VI. У липні 1499 року французька армія вторглася в Ломбардію і практично без опору зайняла Мілан. Герцог Лодовіко Моро втік до Тіроль, де за допомогою імператора Максиміліана I набрав невелику найману армію з швейцарців і в 1500 році відбив свою столицю. Однак незабаром французи здобули верх над швейцарцями і полонили Лодовіко Моро. Ломбардія перейшла під владу Франції, а Людовик XII проголосив себе герцогом Міланським.
Успіхи в Північній Італії дозволили королю Франції відновити свої претензії на Неаполь. У 1500 році він уклав Гранадський договір з Фердинандом II Арагонським про розподіл Неаполітанського королівства. У 1501 році французькі війська вторглися на територію Неаполя, а іспанський експедиційний корпус висадився в Калабрії. Неаполітанський король Федеріго здався на милість переможців. До 1502 році Південна Італія виявилася розділеною між Францією та Іспанією. У той же час Чезаре Борджіа захопив Романью і Урбіно, створивши централізовану державу в Середній Італії, та вступив у війну з Флоренцією. Проте становище ускладнилося конфліктом між Францією та Іспанією через ряд областей колишнього Неаполітанського королівства (Базиліката, Абруцці). Колишні союзники виявилися в стані війни, успіх в якій супроводжував іспанцям. У серії переконливих перемог (найважливішою, з яких була битва при Гарільяно) іспанська армія під командуванням Гонсало де Кордови в 1503 році розгромила французькі війська і змусила їх залишити територію Південної Італії. Одночасно позиції Франції в Середній Італії були підірвані смертю папи Олександра VI та вступом на престол Юлія II.
Людовик XII був змушений піти на переговори. Згідно з Блуаським миром 1505 року, Франція визнала Неаполітанське королівство володінням Іспанії, але зберегла за собою Ломбардію і Геную. В результаті Південна Італія перейшла під владу іспанського короля, в Північній збереглася гегемонія Франції, а в Середній Італії було відновлено владу папи римського.
Загострення конфлікту
Війна Камбрейської ліги (1508—1516)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZtTDFCdmNHVmZTblZzYVhWelgwbEpMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFRYjNCbFgwcDFiR2wxYzE5SlNTNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Вступивши на Святий Престол в 1503 році папа Юлій II розгорнув програму створення в Середній Італії сильної Папської держави, яка здатна протистояти іноземним державам. Вигнавши Чезаре Борджіа, Юлій II приєднав його володіння, однак Ріміні і Фаєнца були захоплені Венецією, яка стала головною перешкодою для розширення папської влади в Середній Італії. У той же час загострилися відносини Венеції з імператором Максиміліаном I, який вирішив коронуватися в Римі, але не був пропущений військами республіки. У 1508 році імперська армія спробувала вторгнутися на територію Венеції, але була відбита, а венеційці окупували Рієку і Трієст. Посилення Венеції згуртувало проти неї європейські держави: в 1508 році була сформована антивенеційська Камбрейська ліга, до якої увійшли папа Юлій II, імператор Максиміліан I, король Арагона Фердинанд II і король Франції Людовик XII.
В 1509 році іспанські війська захопили венеційські порти в Апулії, армія папи вторглася у венеційську Романью і зайняла Равенну, Угорщина атакувала Далмацію, а армія Савойї висадилася на Криті. Одночасно війська імператора захопили Роверето і Верону, а французька армія розгромила венеційців в битві при Аньяделло. Венеційська республіка опинилася під загрозою повного знищення. Однак успіхи дипломатії Венеції і розбіжності в стані союзників, які були стурбовані посиленням французького впливу в Північній Італії, переломили ситуацію. Ціною поступки Равенни і Романьї республіка в 1510 році домоглася укладення сепаратного миру з папою, а відмовившись від апулійських портів — з Іспанією. Імперські війська були відбиті. Проте, французи окупували Романью, незважаючи на опір венеційсько-папських загонів.
У 1511 році папі вдалося сформувати новий союз, на цей раз проти Франції. До складу «Священної ліги», організованої Юлієм II, увійшли Венеція, Іспанія, Англія, а трохи пізніше — імператор Максиміліан I. Хоча спочатку успіх був на боці французів, які під командуванням Гастона де Фуа захопили Брешію і розбили іспанців у битві при Равенні, в 1512 році перевага почала схилятися на сторону союзників. У Ломбардію вторглася наймана на папські гроші армія швейцарців, яка зайняла Мілан і відновила на престолі герцога Массіміліано Сфорца, перетворивши Міланське герцогство в протекторат Швейцарії. Папсько-іспанські війська також перейшли в наступ і відбили у французів Парму, П'яченцу і Реджо. Спроби Франції в 1513 році відвоювати Мілан провалилися: в битві при Новарі війська Людовика XII були вщент розбиті швейцарцями.
Невдачі французів змусили Венецію знову піти на зближення з Францією та укласти в 1513 році союз з Людовіком XII. Венеційські війська захопили Фріулі, але зазнали поразки від іспанської армії в битві при Ла-Мотті. На французькому узбережжі висадилися війська англійського короля Генріха VIII, які, здобувши перемогу при Гінгате, зайняли Теруан. На допомогу Франції прийшла Шотландія, проте її армія була розбита англійцями в битві при Флодден-Фільді, а шотландський король Яків IV був убитий. Однак «Священна ліга» незабаром почала розвалюватися. Генріх VIII в 1514 році уклав сепаратний мир з Францією, а смерть Юлія II в 1513 році залишила союзників без лідера. Новий папа Лев X не відрізнявся войовничістю і схилявся до примирення з Францією.
У 1515 році французька армія під командуванням нового короля Франції Франциска I вторглася до Італії і, спираючись на союз з Венецією, в битві при Маріньяно розгромила швейцарські війська. Незабаром французи увійшли в Мілан. На зустрічі Франциска I і папи Лева X в Болоньї було погоджено припинення військових дій між двома державами, причому Парма і П'яченца повинні були відійти до Франції. За Нуайонським договором 1516 року папа і король Іспанії Карл I визнали права французького короля на Ломбардію в обмін на його відмову від претензій на Неаполь. Війна завершилася в 1517 році укладенням миру між Венецією та імператором, відповідно до якого республіка втрачала Роверето, але зберігала Кремону. Таким чином Північна Італія виявилася поділеної між Францією і Венецією.
Перша війна Франциска I і Карла V (1521—1526)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell4TDBWdGNHVnliM0pmWTJoaGNteGxjMTkyTG5CdVp5OHlNakJ3ZUMxRmJYQmxjbTl5WDJOb1lYSnNaWE5mZGk1d2JtYz0ucG5n.png)
Новий етап в Італійських війнах почався в 1519 році з сходженням іспанського короля Карла I на престол Священної Римської імперії під ім'ям Карла V. Під його владою були об'єднані величезні володіння в Європі: Німеччина, Нідерланди, Іспанія, Сицилія, Неаполь, що дозволило також висунути претензії на Мілан і Бургундію. У 1521 році військові дії в Італії поновилися. Іспано-імперська армія несподівано атакувала Ломбардію і захопила Мілан. Французькі війська були розбиті в битві при Бікокке. Папа знову зайняв Парму і П'яченцу. У 1522 році іспанська армія окупувала Геную. У наступному році Венеція уклала сепаратний мир з союзниками, а англійські війська атакували Пікардію. До кінця 1524 французькі війська були повністю витіснені з Італії, а іспанський флот обложив Марсель.
У 1525 році нова велика французька армія під командуванням самого короля Франциска I перейшла через Альпи, прагнучи повернути під владу Франції Ломбардію. Однак в битві при Павії французькі війська були вщент розбиті іспанцями, а Франциск I потрапив в полон. Перебуваючи в іспанському полоні, король Франції був змушений в 1526 році підписати Мадридський договір, відповідно до якого він відмовився від усіх претензій на Італію та передав Іспанії колишні володіння Бургундського дому — Бургундію, Артуа і Фландрію.
Війна Коньякської ліги (1526—1530)
Після звільнення Франциска I з іспанського полону, він оголосив про недійсність умов Мадридського договору. Йому вдалося залучити на свою сторону папу Климента VII, незадоволеного встановленням гегемонії Іспанії в Італії. В результаті, в 1526 році була сформована антиіспанська Коньякська ліга, до якої увійшли Франція, Папська держава, Венеція, Флоренція і Франческо II Сфорца, герцог Міланський. Однак французький король не поспішав направити свої війська в Італію. Хоча папсько-венеційські війська відбили у іспанців Лоді, звільнити Ломбардію їм не вдалося. У той же час імператор Карл V зібрав нову армію ландскнехтів, яка рушила в Середню Італію. Роздратовані відсутністю зарплати, ландскнехти 4 травня 1527 року штурмом взяли Рим і піддали місто розграбуванню. Взяття Риму справило шок в Європі. Папа був заточений в замку Святого Ангела, престиж папства різко впав. У Флоренції спалахнуло антипапське повстання, яке вигнало Медічі і відновило республіку. Проте Франциску I вдалося дещо зміцнити Коньякську лігу, приєднавши до неї короля Англії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlF3TDBKaFpDMTNZWEl1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVKaFpDMTNZWEl1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У 1528 році французькі війська знову вступили в Італію. Вони з боями прорвалися на південь і взяли в облогу Неаполь. Однак у французькому таборі почалася чума, яка забрала більше половини солдатів і командирів, в битві при Ландріано іспанські війська здобули перемогу, а в Генуї розгорівся антифранцузький заколот на чолі з Андреа Доріа, який передав генуезький флот Іспанії та змусив капітулювати французький гарнізон в Савоні. Франциск I був змушений вивести війська з Італії. Незабаром між Францією і Карлом V був укладений Камбрейський мир, який передбачав перехід Артуа, Фландрії і Турне під владу Іспанії і закріплюваа іспанську гегемонію в Італії. Натомість імператор відмовився від претензій на Бургундію. Папа римський також припинив опір в обмін на обіцянку Карла V відновити владу Медічі у Флоренції, а в 1530 році Климент VII коронував Карла імператорською короною в Болоньї. Військові дії продовжила лише Флоренція, але після героїчної оборони в 1530 році вона була змушена капітулювати. Флорентійська республіка була скасована, а в 1532 році Алессандро Медічі був проголошений герцогом Флоренції.
Завершення Італійських воєн
Третя війна Франциска I і Карла V (1536—1538)
Взяття Риму в 1527 році, успіхи Реформації в Німеччині і розрив з католицтвом англійського короля Генріха VIII сильно підірвали позиції папи римського. Він виявився в повному підпорядкуванні в імператора і більше не брав активної участі в Італійських війнах. Починаючи з 1530-х років конфлікт набув характеру боротьби між іспанськими Габсбургами та французькими Валуа за гегемонію в Європі. Новий привід для військового зіткнення виникла зі смертю міланського герцога Франческо II Сфорца в 1535 році. Карл V негайно оголосив Ломбардію володінням іспанської корони. Проти цього виступив Франциск I, який пред'явив відповідні претензії на Мілан і Савойю. У 1536 році французькі війська захопили Турин і окупували все Савойське герцогство, однак до Мілана їм дійти не вдалося. У відповідь Карл V атакував Прованс і взяв в облогу Марсель. Оскільки іспанці не змогли захопити сильно укріплений Авіньйон, їх просування вглиб французької території зупинилося. У 1538 році Франція і імператор уклали Ніццьке перемир'я на 10 років, зберігши гегемонію Іспанії в Італії, але передавши П'ємонт під владу Франциска I.
Четверта війна Франциска I і Карла V (1542—1546)
Ніццьке перемир'я виявилось недовговічним. У 1541 році іспанські солдати вбили двох французів в Павії. У відповідь Франциск I в 1542 році відновив війну, захопивши Люксембург і Руссільйон, що належали іспанському королю. Одночасно Франція уклала союз з Сулейманом I, султаном Османської імперії, яка загрожує Габсбургам зі сходу. У 1543 році об'єднаний франко-турецький флот захопив Ніццу, а в наступному році війська Франциска I завдали поразки іспанцям в битві при Черезоле. Однак вибити іспанців з Ломбардії знову не вдалося. Більш того, на бік Карла V перейшов англійський король Генріх VIII. Англійські війська висадилися в північній Франції і захопили Булонь, а армія імператора, зайнявши Суассон, почала наступ на Париж. Проте розбіжності між англійцями і імперцями, а також серія анти-іспанських повстань в Італії (в Генуї і Сієні) і безперервні атаки турецького флоту змусили Карла V піти на переговори з Францією. Згідно з миром у Крепі 1544 року, статус-кво в Італії було відновлено, хоча Англія продовжувала утримувати Булонь.
Остання Італійська війна (1551—1559)
Після смерті короля Франциска I в 1547 році на французький престол зійшов його син Генріх II, який продовжив антигабсбургську політику свого батька. Йому вдалося в 1548 році приєднати до Франції маркізат Салуццо в П'ємонті і зблизитися з папою Юлієм III, який був незадоволеним позицією імператора на Тридентському соборі. У 1551 році Генріх II оголосив війну Карлу V і вторгся в Лотарингію. Французькі війська окупували практично всю Лотарингію до Рейну. В 1553 році армія Генріха II рушила до Італії і атакувала Флорентійське герцогство. Однак в битві при Марчіано французи зазнали поразки, а в 1554 році капітулював обложений іспанцями французький гарнізон в Сієні. У 1556 році Карл V зрікся іспанського престолу на користь свого сина Філіпа II і від титулу імператора на користь молодшого брата Фердинанда I.
Тим часом, французькі війська під командуванням Франсуа де Гіза вступили в Південну Італію і зайняли Неаполь. Однак на північному театрі бойових дій Франція зазнала поразки: в 1557 році іспанська армія, підтримана англійським експедиційним корпусом, вщент розбила французькі війська в битві при Сен-Кантене. Франсуа де Гіз був змушений відвести війська з Італії. Хоча в подальшому дії французів були досить успішними: в 1558 році впав Кале, який перебував під владою Англії більше двох століть, а незабаром французькі війська вступили на територію Іспанських Нідерландів, в 1559 році загальне виснаження сторін змусило піти на мирні переговори.
Згідно з Като-Камбрезьким мирним договором, укладеним між Францією, Англією та Іспанією в 1559 році, Франція відмовилася від усіх претензій на Італію, утримавши за собою лише Салуццо. П'ємонт і Савойя були повернуті герцогу Савойському, Мілан і Неаполітанське королівство були визнані володіннями Іспанії. Натомість Франція зберегла за собою Кале, а також три лотарінгських єпископства: Мец, Туль і Верден. Іспанія зберегла Франш-Конте і Нідерланди.
Результат
Като-Камбрезький мир завершив Італійські війни. Головним їх результатом стало утвердження іспанської гегемонії в Італії і перетворення Іспанії в провідну державу Європи. Франція була змушена задовольнитися приєднанням невеликих територій, а релігійні війни надовго послабили країну. В ході воєн сильно постраждало господарство Італії. Закріплення іспанської влади і феодальної роздробленості в умовах руйнування країни призвело до падіння значення італійських держав в європейській політиці і зміщенню Італії на периферію історичного розвитку Європи. З іншого боку, повернувшись з Італії, французькі та німецькі солдати і офіцери принесли в свої країни ідеали Ренесансу і гуманізму, що слугувало поштовхом до бурхливого розвитку культури Відродження на північ від Альп.
Джерела
- О. А. Борділовська. Італійські війни 1494—1559 // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т. /Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с.
Посилання
- История Италии в 3-х т. т. 1, гл. 10, — М., 1970.
- Велика радянська енциклопедія [1][недоступне посилання з червня 2019]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Italijski vijni 1494 1559 nizka vijskovih konfliktiv mizh Franciyeyu Ispaniyeyu i Svyashennoyu Rimskoyu imperiyeyu za uchastyu inshih derzhav Yevropi Angliya Shotlandiya Shvejcariya Osmanska imperiya Veneciya Papska oblast i italijski mista derzhavi za volodinnya Italiyeyu i gegemoniyu v Yevropi Viniknuvshi yak dinastichna superechka za prestol Neapolitanskogo korolivstva Italijski vijni shvidko peretvorilisya na zagalnoyevropejskij konflikt Z 1520 h rokiv golovnoyu skladovoyu cogo konfliktu stala borotba mizh Franciyeyu i Gabsburgami za dominuvannya v Zahidnij Yevropi Vijskovi diyi prohodili v osnovnomu na teritoriyi Italiyi a takozh v Niderlandah Politichnim pidsumkom voyen stav perehid Italiyi pid vladu Ispaniyi zakriplennya yiyi rozdroblenosti i vitisnennya italijskih derzhav na periferiyu yevropejskih mizhnarodnih vidnosin PeredumoviU 1454 roci pislya seriyi voyen mizh Veneciyeyu Milanom i Florenciyeyu za vladu v Pivnichnij Italiyi buv ukladenij Lodijskij mir do yakogo nezabarom priyednalis Papa Rimskij Neapolitanske korolivstvo ta inshi italijski derzhavi Bula utvorena Italijska liga chleni yakoyi zobov yazalisya vidmovitisya vid virishennya konfliktiv vijskovoyu siloyu i ne ukladati soyuziv z tretimi derzhavami Metoyu ligi bulo vstanovlennya rivnovagi na Apenninskomu pivostrovi ta utrimannya Franciyi za mezhami Italiyi Protyagom tridcyati rokiv liga uspishno vikonuvala svoyi zavdannya i za vinyatkom nevelikih sutichok v Italiyi panuvav mir Odnak v 1490 h rokah situaciya zminilasya U 1492 roci pomer Lorenco Medichi odin z golovnih arhitektoriv sistemi italijskoyi rivnovagi i u Florenciyi stav praviti nepopulyarnij P yero Medichi yakij vorozhe stavivsya do Milanu ta buv pasivnim v protistoyanni z Franciyeyu U tomu zh roci rimskim papoyu buv obranij Oleksandr VI Bordzhia golovnoyu metoyu politiki yakogo stalo stvorennya v Serednij Italiyi derzhavi dlya rodu Bordzhia Uzhe v 1493 roci Oleksandr VI razom z Veneciyeyu i Milanom organizuvav Ligu Svyatogo Marka proti Neapolitanskogo korolivstva yakij pidtrimav klan Orsini golovnih konkurentiv simejstva Bordzhia v Papskij oblasti Pochatkovij periodPersha italijska vijna 1494 1495 Dokladnishe Italijska vijna 1494 1495 Pivnichna Italiya v 1494 roci Pislya smerti neapolitanskogo korolya Fernando I v 1494 roci pretenziyi na prestol Neapolya zayaviv francuzkij korol Karl VIII yakij dovodivsya rodichem monarham it yaka pravila v Neapolitanskomu korolivstvi v 1266 1442 rokah Ci pretenziyi buli pidtrimani gercogom Milanskim Lodoviko Moro a takozh papoyu Oleksandrom VI yakij konfliktuvav z Neapolem Francuzki vijska vtorglisya v Italiyu pidporyadkuvali Florenciyu i praktichno ne zustrichayuchi oporu v 1495 roci zajnyali Neapol Odnak proti Franciyi nezabarom sklalasya Venecijska liga italijskih derzhav yaki poboyuvalis nadmirnogo posilennya francuzkogo vplivu na pivostrovi Do ligi priyednalisya imperator Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi Maksimilian I i korol Aragona Ferdinand II Pid zagrozoyu opinitisya vidrizanim vid Franciyi i mozhlivo cherez poshirennya sifilisu sered jogo soldativ Karl VIII pokinuv Neapol 6 lipnya 1495 francuzki vijska zustrilisya z armiyeyu Venecijskoyi ligi v ru i ne zumivshi zdobuti peremogu povernulis do Franciyi U 1496 roci ispanski vijska ochistili teritoriyu Italiyi vid francuzkih garnizoniv sho zalishalisya v fortecyah a garnizon v Neapoli kapitulyuvav Priznachenij Karlom VIII vice korolem Neapolya ru pomer vid chumi a general Obinye priviv do Franciyi zalishki francuzkih garnizoniv Rozgrom Neapolitanskogo korolivstva viklikav krah balansu sil na Apenninskomu pivostrovi Mizh italijskimi derzhavami pochalisya zitknennya yaki vililisya u zbrojni konflikti vijna mizh Florenciyeyu i Pizoyu z 1494 roku borotba mizh papoyu i domom Orsini pochatok zahoplen Chezare Bordzhia komun i senjoriv Serednoyi Italiyi Z inshogo boku koroli Franciyi takozh ne bazhali vidmovlyatisya vid svoyih planiv po zahoplennyu italijskih teritorij Druga italijska vijna 1499 1504 U 1498 roci korolem Franciyi stav Lyudovik XII kolishnij gercog Orleanskij yakij yak onuk Valentini Viskonti pred yaviv pretenziyi na Milanske gercogstvo Franciya uklala soyuz z Veneciyeyu proti Milana i Gabsburgiv ta privernula na svoyu storonu Savojyu Florenciyu i papu Oleksandra VI U lipni 1499 roku francuzka armiya vtorglasya v Lombardiyu i praktichno bez oporu zajnyala Milan Gercog Lodoviko Moro vtik do Tirol de za dopomogoyu imperatora Maksimiliana I nabrav neveliku najmanu armiyu z shvejcarciv i v 1500 roci vidbiv svoyu stolicyu Odnak nezabarom francuzi zdobuli verh nad shvejcarcyami i polonili Lodoviko Moro Lombardiya perejshla pid vladu Franciyi a Lyudovik XII progolosiv sebe gercogom Milanskim Uspihi v Pivnichnij Italiyi dozvolili korolyu Franciyi vidnoviti svoyi pretenziyi na Neapol U 1500 roci vin uklav Granadskij dogovir z Ferdinandom II Aragonskim pro rozpodil Neapolitanskogo korolivstva U 1501 roci francuzki vijska vtorglisya na teritoriyu Neapolya a ispanskij ekspedicijnij korpus visadivsya v Kalabriyi Neapolitanskij korol Federigo zdavsya na milist peremozhciv Do 1502 roci Pivdenna Italiya viyavilasya rozdilenoyu mizh Franciyeyu ta Ispaniyeyu U toj zhe chas Chezare Bordzhia zahopiv Romanyu i Urbino stvorivshi centralizovanu derzhavu v Serednij Italiyi ta vstupiv u vijnu z Florenciyeyu Prote stanovishe uskladnilosya konfliktom mizh Franciyeyu ta Ispaniyeyu cherez ryad oblastej kolishnogo Neapolitanskogo korolivstva Bazilikata Abrucci Kolishni soyuzniki viyavilisya v stani vijni uspih v yakij suprovodzhuvav ispancyam U seriyi perekonlivih peremog najvazhlivishoyu z yakih bula bitva pri Garilyano ispanska armiya pid komanduvannyam Gonsalo de Kordovi v 1503 roci rozgromila francuzki vijska i zmusila yih zalishiti teritoriyu Pivdennoyi Italiyi Odnochasno poziciyi Franciyi v Serednij Italiyi buli pidirvani smertyu papi Oleksandra VI ta vstupom na prestol Yuliya II Lyudovik XII buv zmushenij piti na peregovori Zgidno z Bluaskim mirom 1505 roku Franciya viznala Neapolitanske korolivstvo volodinnyam Ispaniyi ale zberegla za soboyu Lombardiyu i Genuyu V rezultati Pivdenna Italiya perejshla pid vladu ispanskogo korolya v Pivnichnij zbereglasya gegemoniya Franciyi a v Serednij Italiyi bulo vidnovleno vladu papi rimskogo Zagostrennya konfliktuVijna Kambrejskoyi ligi 1508 1516 Papa Yulij IIDokladnishe Vijna Kambrejskoyi ligi Vstupivshi na Svyatij Prestol v 1503 roci papa Yulij II rozgornuv programu stvorennya v Serednij Italiyi silnoyi Papskoyi derzhavi yaka zdatna protistoyati inozemnim derzhavam Vignavshi Chezare Bordzhia Yulij II priyednav jogo volodinnya odnak Rimini i Fayenca buli zahopleni Veneciyeyu yaka stala golovnoyu pereshkodoyu dlya rozshirennya papskoyi vladi v Serednij Italiyi U toj zhe chas zagostrilisya vidnosini Veneciyi z imperatorom Maksimilianom I yakij virishiv koronuvatisya v Rimi ale ne buv propushenij vijskami respubliki U 1508 roci imperska armiya sprobuvala vtorgnutisya na teritoriyu Veneciyi ale bula vidbita a venecijci okupuvali Riyeku i Triyest Posilennya Veneciyi zgurtuvalo proti neyi yevropejski derzhavi v 1508 roci bula sformovana antivenecijska Kambrejska liga do yakoyi uvijshli papa Yulij II imperator Maksimilian I korol Aragona Ferdinand II i korol Franciyi Lyudovik XII V 1509 roci ispanski vijska zahopili venecijski porti v Apuliyi armiya papi vtorglasya u venecijsku Romanyu i zajnyala Ravennu Ugorshina atakuvala Dalmaciyu a armiya Savojyi visadilasya na Kriti Odnochasno vijska imperatora zahopili Rovereto i Veronu a francuzka armiya rozgromila venecijciv v bitvi pri Anyadello Venecijska respublika opinilasya pid zagrozoyu povnogo znishennya Odnak uspihi diplomatiyi Veneciyi i rozbizhnosti v stani soyuznikiv yaki buli sturbovani posilennyam francuzkogo vplivu v Pivnichnij Italiyi perelomili situaciyu Cinoyu postupki Ravenni i Romanyi respublika v 1510 roci domoglasya ukladennya separatnogo miru z papoyu a vidmovivshis vid apulijskih portiv z Ispaniyeyu Imperski vijska buli vidbiti Prote francuzi okupuvali Romanyu nezvazhayuchi na opir venecijsko papskih zagoniv U 1511 roci papi vdalosya sformuvati novij soyuz na cej raz proti Franciyi Do skladu Svyashennoyi ligi organizovanoyi Yuliyem II uvijshli Veneciya Ispaniya Angliya a trohi piznishe imperator Maksimilian I Hocha spochatku uspih buv na boci francuziv yaki pid komanduvannyam Gastona de Fua zahopili Breshiyu i rozbili ispanciv u bitvi pri Ravenni v 1512 roci perevaga pochala shilyatisya na storonu soyuznikiv U Lombardiyu vtorglasya najmana na papski groshi armiya shvejcarciv yaka zajnyala Milan i vidnovila na prestoli gercoga Massimiliano Sforca peretvorivshi Milanske gercogstvo v protektorat Shvejcariyi Papsko ispanski vijska takozh perejshli v nastup i vidbili u francuziv Parmu P yachencu i Redzho Sprobi Franciyi v 1513 roci vidvoyuvati Milan provalilisya v bitvi pri Novari vijska Lyudovika XII buli vshent rozbiti shvejcarcyami Nevdachi francuziv zmusili Veneciyu znovu piti na zblizhennya z Franciyeyu ta uklasti v 1513 roci soyuz z Lyudovikom XII Venecijski vijska zahopili Friuli ale zaznali porazki vid ispanskoyi armiyi v bitvi pri La Motti Na francuzkomu uzberezhzhi visadilisya vijska anglijskogo korolya Genriha VIII yaki zdobuvshi peremogu pri Gingate zajnyali Teruan Na dopomogu Franciyi prijshla Shotlandiya prote yiyi armiya bula rozbita anglijcyami v bitvi pri Flodden Fildi a shotlandskij korol Yakiv IV buv ubitij Odnak Svyashenna liga nezabarom pochala rozvalyuvatisya Genrih VIII v 1514 roci uklav separatnij mir z Franciyeyu a smert Yuliya II v 1513 roci zalishila soyuznikiv bez lidera Novij papa Lev X ne vidriznyavsya vojovnichistyu i shilyavsya do primirennya z Franciyeyu U 1515 roci francuzka armiya pid komanduvannyam novogo korolya Franciyi Franciska I vtorglasya do Italiyi i spirayuchis na soyuz z Veneciyeyu v bitvi pri Marinyano rozgromila shvejcarski vijska Nezabarom francuzi uvijshli v Milan Na zustrichi Franciska I i papi Leva X v Bolonyi bulo pogodzheno pripinennya vijskovih dij mizh dvoma derzhavami prichomu Parma i P yachenca povinni buli vidijti do Franciyi Za Nuajonskim dogovorom 1516 roku papa i korol Ispaniyi Karl I viznali prava francuzkogo korolya na Lombardiyu v obmin na jogo vidmovu vid pretenzij na Neapol Vijna zavershilasya v 1517 roci ukladennyam miru mizh Veneciyeyu ta imperatorom vidpovidno do yakogo respublika vtrachala Rovereto ale zberigala Kremonu Takim chinom Pivnichna Italiya viyavilasya podilenoyi mizh Franciyeyu i Veneciyeyu Persha vijna Franciska I i Karla V 1521 1526 Dokladnishe Italijska vijna 1521 1526 Karl V imperator Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi ta korol Ispaniyi Novij etap v Italijskih vijnah pochavsya v 1519 roci z shodzhennyam ispanskogo korolya Karla I na prestol Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi pid im yam Karla V Pid jogo vladoyu buli ob yednani velichezni volodinnya v Yevropi Nimechchina Niderlandi Ispaniya Siciliya Neapol sho dozvolilo takozh visunuti pretenziyi na Milan i Burgundiyu U 1521 roci vijskovi diyi v Italiyi ponovilisya Ispano imperska armiya nespodivano atakuvala Lombardiyu i zahopila Milan Francuzki vijska buli rozbiti v bitvi pri Bikokke Papa znovu zajnyav Parmu i P yachencu U 1522 roci ispanska armiya okupuvala Genuyu U nastupnomu roci Veneciya uklala separatnij mir z soyuznikami a anglijski vijska atakuvali Pikardiyu Do kincya 1524 francuzki vijska buli povnistyu vitisneni z Italiyi a ispanskij flot oblozhiv Marsel U 1525 roci nova velika francuzka armiya pid komanduvannyam samogo korolya Franciska I perejshla cherez Alpi pragnuchi povernuti pid vladu Franciyi Lombardiyu Odnak v bitvi pri Paviyi francuzki vijska buli vshent rozbiti ispancyami a Francisk I potrapiv v polon Perebuvayuchi v ispanskomu poloni korol Franciyi buv zmushenij v 1526 roci pidpisati Madridskij dogovir vidpovidno do yakogo vin vidmovivsya vid usih pretenzij na Italiyu ta peredav Ispaniyi kolishni volodinnya Burgundskogo domu Burgundiyu Artua i Flandriyu Vijna Konyakskoyi ligi 1526 1530 Dokladnishe Vijna Konyakskoyi ligi Pislya zvilnennya Franciska I z ispanskogo polonu vin ogolosiv pro nedijsnist umov Madridskogo dogovoru Jomu vdalosya zaluchiti na svoyu storonu papu Klimenta VII nezadovolenogo vstanovlennyam gegemoniyi Ispaniyi v Italiyi V rezultati v 1526 roci bula sformovana antiispanska Konyakska liga do yakoyi uvijshli Franciya Papska derzhava Veneciya Florenciya i Franchesko II Sforca gercog Milanskij Odnak francuzkij korol ne pospishav napraviti svoyi vijska v Italiyu Hocha papsko venecijski vijska vidbili u ispanciv Lodi zvilniti Lombardiyu yim ne vdalosya U toj zhe chas imperator Karl V zibrav novu armiyu landsknehtiv yaka rushila v Serednyu Italiyu Rozdratovani vidsutnistyu zarplati landsknehti 4 travnya 1527 roku shturmom vzyali Rim i piddali misto rozgrabuvannyu Vzyattya Rimu spravilo shok v Yevropi Papa buv zatochenij v zamku Svyatogo Angela prestizh papstva rizko vpav U Florenciyi spalahnulo antipapske povstannya yake vignalo Medichi i vidnovilo respubliku Prote Francisku I vdalosya desho zmicniti Konyaksku ligu priyednavshi do neyi korolya Angliyi Gravyura Gansa Golbejna yaka zobrazhuye zvalishe pikineriv pochatok XVI st U 1528 roci francuzki vijska znovu vstupili v Italiyu Voni z boyami prorvalisya na pivden i vzyali v oblogu Neapol Odnak u francuzkomu tabori pochalasya chuma yaka zabrala bilshe polovini soldativ i komandiriv v bitvi pri Landriano ispanski vijska zdobuli peremogu a v Genuyi rozgorivsya antifrancuzkij zakolot na choli z Andrea Doria yakij peredav genuezkij flot Ispaniyi ta zmusiv kapitulyuvati francuzkij garnizon v Savoni Francisk I buv zmushenij vivesti vijska z Italiyi Nezabarom mizh Franciyeyu i Karlom V buv ukladenij Kambrejskij mir yakij peredbachav perehid Artua Flandriyi i Turne pid vladu Ispaniyi i zakriplyuvaa ispansku gegemoniyu v Italiyi Natomist imperator vidmovivsya vid pretenzij na Burgundiyu Papa rimskij takozh pripiniv opir v obmin na obicyanku Karla V vidnoviti vladu Medichi u Florenciyi a v 1530 roci Kliment VII koronuvav Karla imperatorskoyu koronoyu v Bolonyi Vijskovi diyi prodovzhila lishe Florenciya ale pislya geroyichnoyi oboroni v 1530 roci vona bula zmushena kapitulyuvati Florentijska respublika bula skasovana a v 1532 roci Alessandro Medichi buv progoloshenij gercogom Florenciyi Zavershennya Italijskih voyenTretya vijna Franciska I i Karla V 1536 1538 Vzyattya Rimu v 1527 roci uspihi Reformaciyi v Nimechchini i rozriv z katolictvom anglijskogo korolya Genriha VIII silno pidirvali poziciyi papi rimskogo Vin viyavivsya v povnomu pidporyadkuvanni v imperatora i bilshe ne brav aktivnoyi uchasti v Italijskih vijnah Pochinayuchi z 1530 h rokiv konflikt nabuv harakteru borotbi mizh ispanskimi Gabsburgami ta francuzkimi Valua za gegemoniyu v Yevropi Novij privid dlya vijskovogo zitknennya vinikla zi smertyu milanskogo gercoga Franchesko II Sforca v 1535 roci Karl V negajno ogolosiv Lombardiyu volodinnyam ispanskoyi koroni Proti cogo vistupiv Francisk I yakij pred yaviv vidpovidni pretenziyi na Milan i Savojyu U 1536 roci francuzki vijska zahopili Turin i okupuvali vse Savojske gercogstvo odnak do Milana yim dijti ne vdalosya U vidpovid Karl V atakuvav Provans i vzyav v oblogu Marsel Oskilki ispanci ne zmogli zahopiti silno ukriplenij Avinjon yih prosuvannya vglib francuzkoyi teritoriyi zupinilosya U 1538 roci Franciya i imperator uklali Niccke peremir ya na 10 rokiv zberigshi gegemoniyu Ispaniyi v Italiyi ale peredavshi P yemont pid vladu Franciska I Chetverta vijna Franciska I i Karla V 1542 1546 Niccke peremir ya viyavilos nedovgovichnim U 1541 roci ispanski soldati vbili dvoh francuziv v Paviyi U vidpovid Francisk I v 1542 roci vidnoviv vijnu zahopivshi Lyuksemburg i Russiljon sho nalezhali ispanskomu korolyu Odnochasno Franciya uklala soyuz z Sulejmanom I sultanom Osmanskoyi imperiyi yaka zagrozhuye Gabsburgam zi shodu U 1543 roci ob yednanij franko tureckij flot zahopiv Niccu a v nastupnomu roci vijska Franciska I zavdali porazki ispancyam v bitvi pri Cherezole Odnak vibiti ispanciv z Lombardiyi znovu ne vdalosya Bilsh togo na bik Karla V perejshov anglijskij korol Genrih VIII Anglijski vijska visadilisya v pivnichnij Franciyi i zahopili Bulon a armiya imperatora zajnyavshi Suasson pochala nastup na Parizh Prote rozbizhnosti mizh anglijcyami i impercyami a takozh seriya anti ispanskih povstan v Italiyi v Genuyi i Siyeni i bezperervni ataki tureckogo flotu zmusili Karla V piti na peregovori z Franciyeyu Zgidno z mirom u Krepi 1544 roku status kvo v Italiyi bulo vidnovleno hocha Angliya prodovzhuvala utrimuvati Bulon Ostannya Italijska vijna 1551 1559 Dokladnishe Italijska vijna 1551 1559 Pislya smerti korolya Franciska I v 1547 roci na francuzkij prestol zijshov jogo sin Genrih II yakij prodovzhiv antigabsburgsku politiku svogo batka Jomu vdalosya v 1548 roci priyednati do Franciyi markizat Salucco v P yemonti i zblizitisya z papoyu Yuliyem III yakij buv nezadovolenim poziciyeyu imperatora na Tridentskomu sobori U 1551 roci Genrih II ogolosiv vijnu Karlu V i vtorgsya v Lotaringiyu Francuzki vijska okupuvali praktichno vsyu Lotaringiyu do Rejnu V 1553 roci armiya Genriha II rushila do Italiyi i atakuvala Florentijske gercogstvo Odnak v bitvi pri Marchiano francuzi zaznali porazki a v 1554 roci kapitulyuvav oblozhenij ispancyami francuzkij garnizon v Siyeni U 1556 roci Karl V zriksya ispanskogo prestolu na korist svogo sina Filipa II i vid titulu imperatora na korist molodshogo brata Ferdinanda I Tim chasom francuzki vijska pid komanduvannyam Fransua de Giza vstupili v Pivdennu Italiyu i zajnyali Neapol Odnak na pivnichnomu teatri bojovih dij Franciya zaznala porazki v 1557 roci ispanska armiya pidtrimana anglijskim ekspedicijnim korpusom vshent rozbila francuzki vijska v bitvi pri Sen Kantene Fransua de Giz buv zmushenij vidvesti vijska z Italiyi Hocha v podalshomu diyi francuziv buli dosit uspishnimi v 1558 roci vpav Kale yakij perebuvav pid vladoyu Angliyi bilshe dvoh stolit a nezabarom francuzki vijska vstupili na teritoriyu Ispanskih Niderlandiv v 1559 roci zagalne visnazhennya storin zmusilo piti na mirni peregovori Zgidno z Kato Kambrezkim mirnim dogovorom ukladenim mizh Franciyeyu Angliyeyu ta Ispaniyeyu v 1559 roci Franciya vidmovilasya vid usih pretenzij na Italiyu utrimavshi za soboyu lishe Salucco P yemont i Savojya buli povernuti gercogu Savojskomu Milan i Neapolitanske korolivstvo buli viznani volodinnyami Ispaniyi Natomist Franciya zberegla za soboyu Kale a takozh tri lotaringskih yepiskopstva Mec Tul i Verden Ispaniya zberegla Fransh Konte i Niderlandi RezultatKato Kambrezkij mir zavershiv Italijski vijni Golovnim yih rezultatom stalo utverdzhennya ispanskoyi gegemoniyi v Italiyi i peretvorennya Ispaniyi v providnu derzhavu Yevropi Franciya bula zmushena zadovolnitisya priyednannyam nevelikih teritorij a religijni vijni nadovgo poslabili krayinu V hodi voyen silno postrazhdalo gospodarstvo Italiyi Zakriplennya ispanskoyi vladi i feodalnoyi rozdroblenosti v umovah rujnuvannya krayini prizvelo do padinnya znachennya italijskih derzhav v yevropejskij politici i zmishennyu Italiyi na periferiyu istorichnogo rozvitku Yevropi Z inshogo boku povernuvshis z Italiyi francuzki ta nimecki soldati i oficeri prinesli v svoyi krayini ideali Renesansu i gumanizmu sho sluguvalo poshtovhom do burhlivogo rozvitku kulturi Vidrodzhennya na pivnich vid Alp DzherelaO A Bordilovska Italijski vijni 1494 1559 Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 1 760s ISBN 966 316 039 XPosilannyaIstoriya Italii v 3 h t t 1 gl 10 M 1970 Velika radyanska enciklopediya 1 nedostupne posilannya z chervnya 2019