Клавдія І (фр. Cloude de France; 13 жовтня 1499, Роморантен-Лантене — 20 липня 1524, Блуа) — герцогиня Бретані suo jure, з 1515 року королева консорт Франції, старша дочка Людовика XII та Анни Бретонської. Була дружиною Франціска I і матір'ю Генріха II, відповідно останні три королі з династії Валуа були її внуками.
Клавдія І фр. Claude de France брет. Klaoda Bro-C'hall | |||
![]() | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
під ім'ям Клавдія І 1514 — 1524 | |||
Попередник: | Анна Ι | ||
Наступник: | Франциск ΙΙΙ | ||
| |||
під ім'ям Клавдія І 1514 — 1524 | |||
Попередник: | Анна І | ||
Наступник: | Французький домен. | ||
| |||
під ім'ям Клавдія І 1514 — 1524 | |||
Попередник: | Анна І | ||
Наступник: | Франциск ІІ | ||
| |||
1515 — 1524 | |||
Попередник: | Марія Тюдор | ||
Наступник: | Елеонора Австрійська | ||
| |||
під ім'ям Клавдія І 1515 — 1524 | |||
Попередник: | Людовик ІІ | ||
Наступник: | Французький домен. | ||
Народження: | 13 жовтня 1499 Роморантен-Лантене, Королівство Франція | ||
Смерть: | 20 липня 1524 (24 роки) замок Блуа, Королівство Франція | ||
Причина смерті: | сифіліс | ||
Поховання: | Абатство Сен-Дені | ||
Країна: | Франція, Бретань | ||
Релігія: | Католицтво | ||
Рід: | Валуа | ||
Батько: | Людовик XII | ||
Мати: | Анна I (герцогиня Бретані) | ||
Шлюб: | Франциск I (король Франції) | ||
Діти: | 1 Луїза, 2 Шарлотта, 3 Франциск, 4 Генріх, 5 Мадлен, 6 Карл, 7 Маргарита, 8 Філіп. | ||
|
Ранні роки
Клавдія або Клод народилася 13 жовтня 1499 року в Роморантен-Лантене, в родині короля Франції, Людовика XII і його другої дружини, герцогині Бретані Анни І; вона була старшою дитиною і старшою дочкою двох виживших дітей пари. Дівчинка була названа на честь , до могили якого Анна здійснила паломництво в надії народити живу дитину: у двох шлюбах у королеви Анни було щонайменше чотирнадцять вагітностей, при цьому тільки двоє дітей пережили дитинство і юність — Клавдія і її молодша сестра Рената, яка народилася в 1510 році.
Принцеса виховувалася в суворості за образом її благочестивої матері. Оскільки її мати не мала живих синів, Клавдія стала спадкоємицею герцогства Бретонського. Згідно з салічним законом ні Клавдія, ні її сестра не могли успадкувати французьку корону, оскільки вона могла відійти тільки до спадкоємця по чоловічій лінії. Разом з тим, королева Анна, яка не бажала залишити доньку без бретонського спадщини, за допомогою вирішила відокремити Бретань від французької корони. Кардинал почав суперечку з П'єром де Роан-Жи, маршалом, який палко підтримував ідею шлюбу між принцесою і герцогом Валуа, спадкоємцем французької корони, яка таким чином зберігала союз Бретані і Франції.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhpTDBOc1lYVmtaUzFrWlMxR2NtRnVZMlV4TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxRGJHRjFaR1V0WkdVdFJuSmhibU5sTVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
10 серпня 1501 року в Ліоні був підписаний шлюбний договір між дворічною Клод і майбутнім імператором СРІ Карлом V; підписантами виступили Франсуа Бузлейден (архієпископ Безансона), [en], Ніколас де Руттер і П'єр Лезземан, усі посли Філіпа I Габсбурга, батька Карла. Частиною договору обумовлювалося спадкування Бретані молодим принцом, а також становлення його наступним у лінії спадкоємства тронів Кастилії, Арагона і Австрії і бургундських володінь. На додаток, [en] давав Клавдії чимале придане, ймовірно, на випадок смерті Людовика XII при відсутності у нього спадкоємців чоловічої статі: крім Бретані, Клавдія отримувала герцогства Мілан і Бургундію, і Асті і території Генуезької республіки, окуповані Францією. Таким чином, причини майбутнього суперництва Карла V І Франциска I були визначені ще до того, як вони стали монархами. 1505 року, будучи серйозно хворим, побоюючись за своє життя і не бажаючи загрожувати майбутньому царювання свого єдиного спадкоємця, Людовик XII розірвав заручини дочки і Карла V на користь герцога Валуа. До того ж, раніше Луїза Савойська отримала від короля таємну обіцянку, що Клавдія вийде заміж за її сина. Таким чином, план маршала Жі, проти якого виступала королева Анна, був схвалений самим королем. Анна застосувала весь свій вплив, щоб парламент у Парижі засудив маршала за зраду.
Шлюб
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3TDBOc1lYVmtaVjlrWlY5R2NtRnVZMlZmSlRJNE1UUTVPUzB4TlRJMEpUSTVMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFEYkdGMVpHVmZaR1ZmUm5KaGJtTmxYeVV5T0RFME9Ua3RNVFV5TkNVeU9TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
9 січня 1514 року померла матір Клавдії королева Анна, Клавдія стала герцогинею Бретані; ще чотири місяці потому, 18 травня, в Сен-Жермен-ан-Ле Клавдія вийшла заміж за свого троюрідного брата, Франциска. Цим союзом Бретань закріплювалася за французькою короною у випадку, якщо третій шлюб короля Людовика XII з англійською принцесою Марією, укладений 9 жовтня 1514 року, не принесе довгоочікуваного спадкоємця. Як би там не було, шлюб виявився недовгим і бездітним: Людовік XII помер менш ніж через три місяці після весілля, на загальну думку через надмірні потуги в справі зачаття спадкоємця. Франциск і Клавдія стали королем і королевою — це був третій випадок в історії, коли герцогиня Бретані ставала королевою Франції. .
Королева Франції
При дворі, вже будучи королевою, Клод залишалася в тіні своєї свекрухи Луїзи Савойської та зовиці Маргарити Ангулемскої. Фактично, Клод ніколи не правила своїм герцогством; у 1515 році вона передала чоловікові у вічне користування уряд своїх домініонів. ,На відміну від Клод не проявляла інтересу до материнського спадку, а так як вона не цікавилася політикою; королева вирішила присвятити себе релігії, опинившись під впливом, як вважають деякі історики, [en] її свекрухи.
Після того, як Франциск став королем, до двору Клод приєдналася Анна Болейн. Існує припущення, що Анна була перекладачкою Клод на зустрічах з англійськими гостями. Наприкінці 1521 року Анна повернулася до Англії, де пізніше стала королевою-консортом. Іншою знаменитою фрейліною Клод була Діана де Пуатьє, яка згодом стала коханкою її сина Генріха II.
Клод була коронована в абатстві Сен-Дені 10 травня 1517 року кардиналом [en], який «помазав їй груди і чоло». Майже всі дев'ять років шлюбу Клод провела в нескінченних вагітностях. У її чоловіка було багато коханок, але всі вони були порівняно стримані. У власній родині Клод ввела суворий моральний кодекс, ігнорувати який мало хто наважувався. писав про Клод:
Повинен сказати, мадам Клод Французька була дуже гарною і дуже милосердною, була мила з усіма і ніколи не виявляла незадоволення ні при дворі, ні в її домініонах. Вона була глибоко шанована королем Людовіком і королевою Анною, батьком і матір'ю, і вона завжди була хорошою дочкою для них; після того, як король прийняв мирову герцога Міланського, він оголосив і проголосив Клод в паризькому парламенті герцогинею двох прекрасних герцогств християнського світу, Мілана і Бретані, від одного батька і іншого від матері. Що за спадкоємиця! Якщо дозволите. Обидва герцогства приєдналися в ім'я всього доброго до нашого прекрасного королівства.
Пішак настільки багатьох династичних маневрів, Клод була невисокого зросту і страждала сколіозом, який зробив її спину сутулою, в той час як її чоловік був «великий і атлетичний». Численні послідовні вагітності зробили її тіло пухким, що стало причиною насмішок при дворі. Іноземні посли відзначали її «повноту», кульгавість, косе ліве око, малий зріст і потворність, але й визнавали за нею добрі якості. Однак, при дворі після смерті батьків Клод не жалували. Брантом писав, що Франциск «заразив Клод сифілісом, що безсумнівно скоротило її дні. А мадам регент Луїза Савойська постійно знущалася над нею…» Франциск же у цей час знаходився під впливом своєї всюдисущої фаворитки .
Смерть
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpsTDBkeVlXSkdjbUZ1ZWw5SlgwTnNZWFZrWlY5MmIyNWZSbkpoYm10eVpXbGphQzVxY0djdk1qSXdjSGd0UjNKaFlrWnlZVzU2WDBsZlEyeGhkV1JsWDNadmJsOUdjbUZ1YTNKbGFXTm9MbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Клавдія померла 20 липня 1524 року в замку Блуа у віці 24-х років. Безпосередньою причиною її смерті стало народження сина Філіпа, який помер 1525 року. Деякі історики заперечують його існування; інші вважають, що Клавдія померла від виснаження через численні вагітності або перенесений раніше кістковий туберкульоз (як і її мати). Клавдія була похована в абатстві Сен-Дені.
Після смерті Клавдії герцогство Бретань успадкував спочатку її старший син, дофін Франциск (опікуном став вдівець Клавдії), а після його смерті інший син — дофін Генріх, який після смерті батька став королем. Через кілька років після смерті Клавдії Франциск одружився вдруге: його обраницею стала Елеонора Австрійська, сестра імператора Карла V.
Сім'я
Чоловік
- Франциск
(1494—1547)
Діти
Першу дитину народила в п'ятнадцять з половиною років , всіх дітей за дев'ять років шлюбу було сім.
Луїза 19.8.1515—21.9.1518)
Шарлота (1516—1524)
Франциск (1518—1536) ,дофін Франції , коронований в Ренні як герцог Бретані під іменем Франциск III
Генріх II (1519—1559) , король Франції , одружений з Катериною Медічі ,мав нащадків
Магдалина (1519—1559) , у шлюбі з Яковом V королева консорт Шотландії
Карл (1519—1559) , герцог Орлеанський , помер в молодому віці без дітей
Маргарита (1523—1574) ,після шлюбу з Емануїлом Філібертом герцогиня Савойська
Коментарі
- Графство Асті було частиною приданого (бабусі Людовика XII), коли вона виходила заміж за Людовика Орлеанського в 1389 році. Клавдія, як старша жива дитина батька, була не тільки законною спадкоємицею Асті, але й Міланського герцогства, оскільки у шлюбному договорі Валентини було обумовлено, що при відсутності спадкоємців чоловічої статі вона отримає домініони Вісконті.
- Попередні обидва випадки були пов'язані з її матір'ю, двічі коронованої Анною Бретонською — королевою по другому і третьому шлюбах.
Примітки
- Louda, 1999, с. table 67.
- Robin, Larsen, Levin, 2007, с. 80.
- Blanchard, 2006, с. 299—300.
- Bottineau-Fuchs, 2005, с. 67—68.
- Tourault, 2014, с. 255.
- Blanchard, 2006, с. 299.
- Guicciardini, 1853, с. 341.
- Robin, Larsen, Levin, 2007, с. 81.
- Menin, 1723, с. 249.
- Géoris, 1998, с. 20.
- (фр.). Histoire de l'Europe. Архів оригіналу за 19 Травня 2021. Процитовано 29 вересня 2015.
- (фр.). heraldique-europeenne.org. Архів оригіналу за 27 Червня 2019. Процитовано 29 вересня 2015.
Література
- Baumgartner, Frederic J. Henry II, King of France 1547-1559. — Duke University Press, 1988. — P. 247—248.
- Blanchard, Joël. Philippe de Commynes. — Le Grand livre du mois, 2006. — P. 299—300. — . — .
- Bottineau-Fuchs, Yves. Georges 1er d’Amboise 1460–1510: Un prélat normand de la Renaissance. — Editions PTC, 2005. — P. 67—68. — . — .
- Géoris, Michel. François Ier: le magnifique. — Editions France-Empire, 1998. — P. 20. — . — .
- Guicciardini, Francesco. Storia d’Italia. — 1853. — P. 341. — 373 p.
- Hackett, Francis. Francis the First. — Doubleday, Doran & Company, Incorporated, 1935. — P. 234. — . — .
- Louda, Jiří. Lines of Succession: Heraldry of the Royal Families of Europe / Michael Maclagan. — Little, Brown Book Group Limited, 1999. — 308 p. — . — .
- Menin, Nicolas. An Historical and Chronological Treatise of the Anointing and Coronation of the Kings and Queens of France, from Clovis I to the Present King, and of All the Sovereign Princes of Europe. — W. Mears, 1723. — P. 249.
- Robin, Diana Maury; Larsen, Anne R.; Levin, Carole. Encyclopedia of Women in the Renaissance : Italy, France, and England / Michael Maclagan. — ABC-CLIO, 2007. — P. 80—81. — . — .
- Seward, Desmond. Prince of the Renaissance: The Life of François I. — Cardinal, 1973. — P. 192. — . — .
- Thevet, André. Portraits from the French Renaissance and the Wars of Religion. — Truman State University Press, 2009. — P. 24—25. — . — .
- Tourault, Philippe. Anne de Bretagne. — Perrin, 2014. — P. 255. — . — .
- Deputazione di storia patria per le antiche provincie modenesi. Pavullo e il medio Frignano. — Aedes Muratoriana, 1977. — P. 123.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Klavdiya I fr Cloude de France 13 zhovtnya 1499 14991013 Romoranten Lantene 20 lipnya 1524 Blua gercoginya Bretani suo jure z 1515 roku koroleva konsort Franciyi starsha dochka Lyudovika XII ta Anni Bretonskoyi Bula druzhinoyu Franciska I i matir yu Genriha II vidpovidno ostanni tri koroli z dinastiyi Valua buli yiyi vnukami Klavdiya I fr Claude de France bret Klaoda Bro C hallKlavdiya IKlavdiya u vici 18 ti rokiv Prapor gercoginya Bretani pid im yam Klavdiya I 1514 1524 Poperednik Anna I Nastupnik Francisk III Prapor pid im yam Klavdiya I 1514 1524 Poperednik Anna I Nastupnik Francuzkij domen Prapor pid im yam Klavdiya I 1514 1524 Poperednik Anna I Nastupnik Francisk II Prapor 1515 1524 Poperednik Mariya Tyudor Nastupnik Eleonora Avstrijska Prapor pid im yam Klavdiya I 1515 1524 Poperednik Lyudovik II Nastupnik Francuzkij domen Narodzhennya 13 zhovtnya 1499 1499 10 13 Romoranten Lantene Korolivstvo FranciyaSmert 20 lipnya 1524 1524 07 20 24 roki zamok Blua Korolivstvo FranciyaPrichina smerti sifilisPohovannya Abatstvo Sen DeniKrayina Franciya BretanReligiya KatolictvoRid ValuaBatko Lyudovik XIIMati Anna I gercoginya Bretani Shlyub Francisk I korol Franciyi Diti 1 Luyiza 2 Sharlotta 3 Francisk 4 Genrih 5 Madlen 6 Karl 7 Margarita 8 Filip Mediafajli b u VikishovishiRanni rokiKlavdiya abo Klod narodilasya 13 zhovtnya 1499 roku v Romoranten Lantene v rodini korolya Franciyi Lyudovika XII i jogo drugoyi druzhini gercogini Bretani Anni I vona bula starshoyu ditinoyu i starshoyu dochkoyu dvoh vizhivshih ditej pari Divchinka bula nazvana na chest do mogili yakogo Anna zdijsnila palomnictvo v nadiyi naroditi zhivu ditinu u dvoh shlyubah u korolevi Anni bulo shonajmenshe chotirnadcyat vagitnostej pri comu tilki dvoye ditej perezhili ditinstvo i yunist Klavdiya i yiyi molodsha sestra Renata yaka narodilasya v 1510 roci Princesa vihovuvalasya v suvorosti za obrazom yiyi blagochestivoyi materi Oskilki yiyi mati ne mala zhivih siniv Klavdiya stala spadkoyemiceyu gercogstva Bretonskogo Zgidno z salichnim zakonom ni Klavdiya ni yiyi sestra ne mogli uspadkuvati francuzku koronu oskilki vona mogla vidijti tilki do spadkoyemcya po cholovichij liniyi Razom z tim koroleva Anna yaka ne bazhala zalishiti donku bez bretonskogo spadshini za dopomogoyu virishila vidokremiti Bretan vid francuzkoyi koroni Kardinal pochav superechku z P yerom de Roan Zhi marshalom yakij palko pidtrimuvav ideyu shlyubu mizh princesoyu i gercogom Valua spadkoyemcem francuzkoyi koroni yaka takim chinom zberigala soyuz Bretani i Franciyi portret Klod Francuzkoyi 1516 rik 10 serpnya 1501 roku v Lioni buv pidpisanij shlyubnij dogovir mizh dvorichnoyu Klod i majbutnim imperatorom SRI Karlom V pidpisantami vistupili Fransua Buzlejden arhiyepiskop Bezansona en Nikolas de Rutter i P yer Lezzeman usi posli Filipa I Gabsburga batka Karla Chastinoyu dogovoru obumovlyuvalosya spadkuvannya Bretani molodim princom a takozh stanovlennya jogo nastupnim u liniyi spadkoyemstva troniv Kastiliyi Aragona i Avstriyi i burgundskih volodin Na dodatok en davav Klavdiyi chimale pridane jmovirno na vipadok smerti Lyudovika XII pri vidsutnosti u nogo spadkoyemciv cholovichoyi stati krim Bretani Klavdiya otrimuvala gercogstva Milan i Burgundiyu i Asti i teritoriyi Genuezkoyi respubliki okupovani Franciyeyu Takim chinom prichini majbutnogo supernictva Karla V I Franciska I buli viznacheni she do togo yak voni stali monarhami 1505 roku buduchi serjozno hvorim poboyuyuchis za svoye zhittya i ne bazhayuchi zagrozhuvati majbutnomu caryuvannya svogo yedinogo spadkoyemcya Lyudovik XII rozirvav zaruchini dochki i Karla V na korist gercoga Valua Do togo zh ranishe Luyiza Savojska otrimala vid korolya tayemnu obicyanku sho Klavdiya vijde zamizh za yiyi sina Takim chinom plan marshala Zhi proti yakogo vistupala koroleva Anna buv shvalenij samim korolem Anna zastosuvala ves svij vpliv shob parlament u Parizhi zasudiv marshala za zradu ShlyubKlavdiya v otochenni svoyih dochok Sharlotti Madlen Margariti sestri Renati abo pomerloyi dochki Luyizi i drugoyi druzhini Franciska Eleonori Gabsburg Livre d heures de Catherine de Medicis 1550 9 sichnya 1514 roku pomerla matir Klavdiyi koroleva Anna Klavdiya stala gercogineyu Bretani she chotiri misyaci potomu 18 travnya v Sen Zhermen an Le Klavdiya vijshla zamizh za svogo troyuridnogo brata Franciska Cim soyuzom Bretan zakriplyuvalasya za francuzkoyu koronoyu u vipadku yaksho tretij shlyub korolya Lyudovika XII z anglijskoyu princesoyu Mariyeyu ukladenij 9 zhovtnya 1514 roku ne prinese dovgoochikuvanogo spadkoyemcya Yak bi tam ne bulo shlyub viyavivsya nedovgim i bezditnim Lyudovik XII pomer mensh nizh cherez tri misyaci pislya vesillya na zagalnu dumku cherez nadmirni potugi v spravi zachattya spadkoyemcya Francisk i Klavdiya stali korolem i korolevoyu ce buv tretij vipadok v istoriyi koli gercoginya Bretani stavala korolevoyu Franciyi Koroleva FranciyiPri dvori vzhe buduchi korolevoyu Klod zalishalasya v tini svoyeyi svekruhi Luyizi Savojskoyi ta zovici Margariti Angulemskoyi Faktichno Klod nikoli ne pravila svoyim gercogstvom u 1515 roci vona peredala cholovikovi u vichne koristuvannya uryad svoyih dominioniv Na vidminu vid Klod ne proyavlyala interesu do materinskogo spadku a tak yak vona ne cikavilasya politikoyu koroleva virishila prisvyatiti sebe religiyi opinivshis pid vplivom yak vvazhayut deyaki istoriki en yiyi svekruhi Pislya togo yak Francisk stav korolem do dvoru Klod priyednalasya Anna Bolejn Isnuye pripushennya sho Anna bula perekladachkoyu Klod na zustrichah z anglijskimi gostyami Naprikinci 1521 roku Anna povernulasya do Angliyi de piznishe stala korolevoyu konsortom Inshoyu znamenitoyu frejlinoyu Klod bula Diana de Puatye yaka zgodom stala kohankoyu yiyi sina Genriha II Klod bula koronovana v abatstvi Sen Deni 10 travnya 1517 roku kardinalom en yakij pomazav yij grudi i cholo Majzhe vsi dev yat rokiv shlyubu Klod provela v neskinchennih vagitnostyah U yiyi cholovika bulo bagato kohanok ale vsi voni buli porivnyano strimani U vlasnij rodini Klod vvela suvorij moralnij kodeks ignoruvati yakij malo hto navazhuvavsya pisav pro Klod Povinen skazati madam Klod Francuzka bula duzhe garnoyu i duzhe miloserdnoyu bula mila z usima i nikoli ne viyavlyala nezadovolennya ni pri dvori ni v yiyi dominionah Vona bula gliboko shanovana korolem Lyudovikom i korolevoyu Annoyu batkom i matir yu i vona zavzhdi bula horoshoyu dochkoyu dlya nih pislya togo yak korol prijnyav mirovu gercoga Milanskogo vin ogolosiv i progolosiv Klod v parizkomu parlamenti gercogineyu dvoh prekrasnih gercogstv hristiyanskogo svitu Milana i Bretani vid odnogo batka i inshogo vid materi Sho za spadkoyemicya Yaksho dozvolite Obidva gercogstva priyednalisya v im ya vsogo dobrogo do nashogo prekrasnogo korolivstva Pishak nastilki bagatoh dinastichnih manevriv Klod bula nevisokogo zrostu i strazhdala skoliozom yakij zrobiv yiyi spinu sutuloyu v toj chas yak yiyi cholovik buv velikij i atletichnij Chislenni poslidovni vagitnosti zrobili yiyi tilo puhkim sho stalo prichinoyu nasmishok pri dvori Inozemni posli vidznachali yiyi povnotu kulgavist kose live oko malij zrist i potvornist ale j viznavali za neyu dobri yakosti Odnak pri dvori pislya smerti batkiv Klod ne zhaluvali Brantom pisav sho Francisk zaraziv Klod sifilisom sho bezsumnivno skorotilo yiyi dni A madam regent Luyiza Savojska postijno znushalasya nad neyu Francisk zhe u cej chas znahodivsya pid vplivom svoyeyi vsyudisushoyi favoritki SmertMogila Franciska i Klavdiyi v abatstvi Sen Deni portret Klavdiyi za rik do smerti Klavdiya pomerla 20 lipnya 1524 roku v zamku Blua u vici 24 h rokiv Bezposerednoyu prichinoyu yiyi smerti stalo narodzhennya sina Filipa yakij pomer 1525 roku Deyaki istoriki zaperechuyut jogo isnuvannya inshi vvazhayut sho Klavdiya pomerla vid visnazhennya cherez chislenni vagitnosti abo perenesenij ranishe kistkovij tuberkuloz yak i yiyi mati Klavdiya bula pohovana v abatstvi Sen Deni Pislya smerti Klavdiyi gercogstvo Bretan uspadkuvav spochatku yiyi starshij sin dofin Francisk opikunom stav vdivec Klavdiyi a pislya jogo smerti inshij sin dofin Genrih yakij pislya smerti batka stav korolem Cherez kilka rokiv pislya smerti Klavdiyi Francisk odruzhivsya vdruge jogo obraniceyu stala Eleonora Avstrijska sestra imperatora Karla V Sim yaCholovik Francisk 1494 1547 Diti Pershu ditinu narodila v p yatnadcyat z polovinoyu rokiv vsih ditej za dev yat rokiv shlyubu bulo sim Luyiza 19 8 1515 21 9 1518 Sharlota 1516 1524 Francisk 1518 1536 dofin Franciyi koronovanij v Renni yak gercog Bretani pid imenem Francisk III Genrih II 1519 1559 korol Franciyi odruzhenij z Katerinoyu Medichi mav nashadkiv Magdalina 1519 1559 u shlyubi z Yakovom V koroleva konsort Shotlandiyi Karl 1519 1559 gercog Orleanskij pomer v molodomu vici bez ditej Margarita 1523 1574 pislya shlyubu z Emanuyilom Filibertom gercoginya Savojska1 Luyiza 19 8 1515 21 9 1518 2 Sharlotta 1516 1524 3 Vikiden 1517 4 Francisk 1518 1536 5 Genrih 1519 1559 6 Magdalina 1520 1537 7 Ditina 1521 8 Karl 1522 1545 9 Margarita 1523 1574 10 Filip 1524 1525 KomentariGrafstvo Asti bulo chastinoyu pridanogo babusi Lyudovika XII koli vona vihodila zamizh za Lyudovika Orleanskogo v 1389 roci Klavdiya yak starsha zhiva ditina batka bula ne tilki zakonnoyu spadkoyemiceyu Asti ale j Milanskogo gercogstva oskilki u shlyubnomu dogovori Valentini bulo obumovleno sho pri vidsutnosti spadkoyemciv cholovichoyi stati vona otrimaye dominioni Viskonti Poperedni obidva vipadki buli pov yazani z yiyi matir yu dvichi koronovanoyi Annoyu Bretonskoyu korolevoyu po drugomu i tretomu shlyubah PrimitkiLouda 1999 s table 67 Robin Larsen Levin 2007 s 80 Blanchard 2006 s 299 300 Bottineau Fuchs 2005 s 67 68 Tourault 2014 s 255 Blanchard 2006 s 299 Guicciardini 1853 s 341 Robin Larsen Levin 2007 s 81 Menin 1723 s 249 Georis 1998 s 20 fr Histoire de l Europe Arhiv originalu za 19 Travnya 2021 Procitovano 29 veresnya 2015 fr heraldique europeenne org Arhiv originalu za 27 Chervnya 2019 Procitovano 29 veresnya 2015 LiteraturaBaumgartner Frederic J Henry II King of France 1547 1559 Duke University Press 1988 P 247 248 Blanchard Joel Philippe de Commynes Le Grand livre du mois 2006 P 299 300 ISBN 2286020418 ISBN 9782286020415 Bottineau Fuchs Yves Georges 1er d Amboise 1460 1510 Un prelat normand de la Renaissance Editions PTC 2005 P 67 68 ISBN 2906258903 ISBN 9782906258907 Georis Michel Francois Ier le magnifique Editions France Empire 1998 P 20 ISBN 270480852X ISBN 9782704808526 Guicciardini Francesco Storia d Italia 1853 P 341 373 p Hackett Francis Francis the First Doubleday Doran amp Company Incorporated 1935 P 234 ISBN 2262043698 ISBN 9782262043698 Louda Jiri Lines of Succession Heraldry of the Royal Families of Europe Michael Maclagan Little Brown Book Group Limited 1999 308 p ISBN 0316848204 ISBN 9780316848206 Menin Nicolas An Historical and Chronological Treatise of the Anointing and Coronation of the Kings and Queens of France from Clovis I to the Present King and of All the Sovereign Princes of Europe W Mears 1723 P 249 Robin Diana Maury Larsen Anne R Levin Carole Encyclopedia of Women in the Renaissance Italy France and England Michael Maclagan ABC CLIO 2007 P 80 81 ISBN 1851097724 ISBN 9781851097722 Seward Desmond Prince of the Renaissance The Life of Francois I Cardinal 1973 P 192 ISBN 0351182349 ISBN 9780351182341 Thevet Andre Portraits from the French Renaissance and the Wars of Religion Truman State University Press 2009 P 24 25 ISBN 193550360X ISBN 9781935503606 Tourault Philippe Anne de Bretagne Perrin 2014 P 255 ISBN 2262043698 ISBN 9782262043698 Deputazione di storia patria per le antiche provincie modenesi Pavullo e il medio Frignano Aedes Muratoriana 1977 P 123