|
Періоди історії Таїланду |
---|
![]() |
(3000–1238) |
Сукхотай (1238–1448) Паралельно існували:
|
Аюттхая (1351–1767) |
Тхонбурі (1768–1782) |
Раттанакосін (1782–1932) |
Королівство Таїланд
|
Сукхотай (тай. อาณาจักร สุโขทัย) — середньовічна тайська держава, яка розташовувалася на території сучасного Таїланду навколо міста Сукхотхай в XIII-XV століттях.Стару столицю внесено до Світової Спадщини ЮНЕСКО.
Етимологія назви
Сукхотай походить з слів Санскриту sukha (सुख "щастя") та udaya (उदय "підйом,спливання"),в буквальному розумінні "світанок щастя".
Політична історія
Звільнення від Лаво
До XIII ст. тайські королівства існували в північних високогір'ях, включаючи Королівство Хіран, народ Тай Юань (в центрі на Чіанг Саєн і попередник Лан На), а також Королівство Хеокем Тай Лю (в центрі Чианг Хунг, сучасний Цінчхон у Китаї). Сукхотай був торговим центром і частиною Лаво, яке перебувало під пануванням Кхмерської імперії.
Сучасні історики стверджували, що відділення Сукхтаю від Кхмерської імперії почалося ще в 1180 році під час правління Пху Кун Шрі Нау Намтому, який був правителем Сукхотаю та периферійного міста Сі Сачананалі. Сукотай користувався значною автономією, доки її не забрали близько 1180 р. мони Лаво.
Двоє друзів, Пху Кхун Балкенгхао і Пху Кхун Фа Муван повстали проти кхмерського губернатора Сукхотаю. Кхун, перш ніж стати тайським феодальним титулом, став титулом для правителя укріпленого міста та його околиць. Банглангхао керував Сукхотаєм під іменем Шрі Індрадітья - і почав династію Пхра Руанн - він розширив своє первісне царство до сусідніх міст. Наприкінці свого царювання в 1257 році Сукхотайське королівство охопило всю верхню долину річки Чаопхрайя.
Традиційні тайські історики вважали заснування Сукхотайського королівства початком свого народу, тому що мало було відомо про царства до Сукхотаю. Сучасні історичні дослідження показують, що тайська історія почалася задовго до Сукхотая.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk15THlWRk1DVkNPQ1ZCTnlWRk1DVkNPQ1ZDTVNWRk1DVkNPQ1U1TkNWRk1DVkNPQ1ZCUVNWRk1DVkNPQ1ZDTUNWRk1DVkNPQ1U1UlNWRk1DVkNPQ1ZDTWlWRk1DVkNPQ1U1T1NWRk1DVkNPQ1ZCUWlWRk1DVkNPQ1ZDTkNWRk1DVkNPQ1U1T1M1cWNHY3ZNalV3Y0hndEpVVXdKVUk0SlVFM0pVVXdKVUk0SlVJeEpVVXdKVUk0SlRrMEpVVXdKVUk0SlVGQkpVVXdKVUk0SlVJd0pVVXdKVUk0SlRsRkpVVXdKVUk0SlVJeUpVVXdKVUk0SlRrNUpVVXdKVUk0SlVGQ0pVVXdKVUk0SlVJMEpVVXdKVUk0SlRrNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek16TDFCb2NtRmZRV05vWVc1aFh5MWZWMkYwWDFOcFgwTm9kVzB1YW5Cbkx6STFNSEI0TFZCb2NtRmZRV05vWVc1aFh5MWZWMkYwWDFOcFgwTm9kVzB1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Експансія Рамакхамхаенга
Пхо Кхун Бан Муанг і його брат Рамакхамхаенг розширили Сухотайське королівство. На південь Рамакхамхаенг підкорив королівство рештки Шрі Тамнакорн (Тамбралінга), що занепала на той час, і з Тамбралінги прийняв буддизм-тхареваду як державну релігію. Традиційна тайська історіографія пафосно описувала експансію Сукхотаю, але точність цих стверджувань залишається під великим сумнівом. На північ Рамакхамхаенг зробив королівства Пхре і Муанг Суа своїми васалами.
На захід Рамакхамхаенг допоміг монам визволитися з-під гніту Вареру та Пагану, а новоутворене королівство Мартабан. Так, тайські історики вважали королівство Мартабан маріонеткою Сукхотай. Проте, на практиці така Сукхотайське експансія могла бути не настільки великою.
Занепад та домінування Аюттхаї
До початку чотирнадцятого століття Сукхотая контролював більшість сучасних територій Таїланду. Тільки східні провінції залишалися під кхмерським контролем. Після смерті Рамакхамхаенга, провінції Сукхотаю почали відколюватися. Рамакхамхаенга змінив його син Лотай. Васальні царства, перші Уттарадіт на півночі, потім незабаром після лаоських королівств Луангпрабангу та В'єнтьяна (Wiangchan), звільнили себе від свого "сюзерена". У 1319 р. на півдні відділилося , а в 1321 р. Ланна захопили Так, одне з найстаріших міст під контролем Сукхотаю. На південь потужне місто Суфханбурі також звільнилося майже одразу пісня початку правління Лоетая. Таким чином, королівство було швидко скорочено до колишнього місцевого значення.
У 1349 році армії з царства Аюттхая вторглися і змусили Сукхотай сплачувати данину. Тоді, у 1378 році, цар Лоетай повинен був визнати васалітет.
Після смерті Маха Таммарачі III 1419 року почалися серйозні чвари всередині Сукхотаю,чим і скористались аюттхайці, встановивши в Сукхотаї свого царька і розмістивши там свої гарнізони. Цей епізод ознаменував остаточний кінець незалежного Сукхотаю.
Поступове злиття з Аюттхаєю
Проте, це було не просто анексією та включенняи в імперію Аюттхая, а дві мандали і їх традиції поступово зливаються протягом XV-XVI вв. Традиції військової справи, адміністрація, архітектура, релігійна практика та мова Сукхотая суттєво вплинули на Аюттхаю. Оскільки Аюттхайське королівство ще не мало централізованої адміністрації, колишні території Сукхотая, що тепер називаються "північними містами" або Муанг-Нуеа, продовжували управляти місцевими аристократами під пануванням Аюттхаї. У сучасних умовах це стан можна назвати своєрідною "федерацією". Найважливішим "північним містом" тепер був Пхітсанулок, оскільки власне Сукхотай пережив величежну втрату важливості. Північні дворяни пов'язували себе з аюттханською елітою через шлюбні союзи, а північні воєначальники служили в армії Аюттхая, оскільки військова традиція Суккотая вважалася жорсткішою ніж аюттхайська.
З 1456 по 1474 роки колишні території Сукхотаю були об'єктом війни між Аюттхаєю і Північним тайським королівством Ланна. У 1462 р. Місто-штат Сукхотай повстав проти Аюттхаї за підтримки Лан На. Протягом цього часу Пхітсанулок служив "другою столицею" Королівства Аюттхая, а в 1463 році король Боромматрайлоканат навіть переїхав до нього.Сучасні португальські торговці описали Аюттхаю та Пітсанулок як "держави-близнюки". Північні дворяни, що за походженням є нащадками старої сукхотайської еліти, нерідко грали важливу роль аюттхайських міжусобицях. У 1569 році Махатаммарача, тодішній губернатор Фіцанулока і віце-король північних міст, який стверджував, що він є нащадком старої Сукхотайської династії, піднявся на Аюттханський престол.
Остаточне падіння Сукхотаю
Після битва на річці Сітаун в 1583 король Наресуан з Пхітсанулока (і князь Аюттхая) насильно переселяв людей з міст Пхітсанулок, Сукхотай, Фічай, Сі Сачананалі, Камфаенг-Фет, Фічіт і Прабанг в Південну Центральну рівнину, внаслідок війни з бірманцям і землетруса. Після поразки бірманців, ці міста були відновлені, але не як незалежне царство, а як провінції в межах Королівства Аюттхая.
Економіка
Тайці не тільки перейняли у кхмерів багато виробничих досягнень, а й принесли свою виробничу організацію. Її основою було село кровних родичів (бан), що складалася з «будинків» (риан). Один-два села споруджували дрібномасштабні зрошувальні системи. Землеробське господарство йшло як на заливному поле (на) (рис), так і на суходільному (рай) (клейкий рис, пальма, бетель, тютюн). Багато робіт здійснювалися на основі взаємодопомоги.
Велику незалежність отримали домогосподарство і його голова. Проводилась розчистка лісу для створення рисових полів. В 1292 році введений новий порядок спадкування майна «батька роду», голови дому. Аристократія (чао мианг) будувала фортечні замки. У столиці та в місті Рамакхамхаенг Великий поселив майстрів з виготовлення порцеляни.Цю порцеляну він надзвичайно активно експортував в Китай династії Юань.
Активно розвивалася торгівля, податки за просування по дорогах відсутні, йшла товаризація дрібного виробника.
Державне управління
На місцевому рівні діяла грромадська адміністрація (Пху бан). Також існувала система годувань (кин мианг), які передавалися родичам правителя, по суті, мова йде про васальні відносини.
-
-
- - найбільша суцільнолита золота статуя, створена в епоху Сукхотай
- Історичний Парк Сукхотай
- Напис Рамакхамхаенга Великого
Джерела
- Історія Сходу. У 6 т. Т.2. М., 2002. С.578-588 [ 20 лютого 2009 у Wayback Machine.]. (автор використаної частини томи — М. Г. Козлова)
- Стаття «Сукотаї»[недоступне посилання з липня 2019] в Вікіпедія
![]() | Це незавершена стаття про Таїланд. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Korolivstvo Sukhotaj taj xanackrsuokhthy 1238 1583 Stolicya Sukhotaj 1238 1419 Phitsanulok 1419 1583 Mova i tajska Religiya buddizm shkola Tharevada 1238 1257 Shri Indraditya 1279 1299 Ramakhamhaeng Velikij 1347 1368 Maha Tammaracha I 1419 1438 Maha Tammaracha IV Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Sukhotaj korolivstvo U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Sukhotaj Periodi istoriyi Tayilandu 3000 1238 Suvannaphum Dvaravati Lavo Haripundzhaya Singhanavati Pan Pan Raktamaritika Langkasuka Shrividzhaya Tambralinga Sukhotaj 1238 1448 Paralelno isnuvali Lanna 1296 1558 Nakhonsithammarat 1283 1468 Ayutthaya 1351 1767 Thonburi 1768 1782 Rattanakosin 1782 1932 Korolivstvo Tayiland 1932 1973 1973 n st Sukhotaj taj xanackr suokhthy serednovichna tajska derzhava yaka roztashovuvalasya na teritoriyi suchasnogo Tayilandu navkolo mista Sukhothaj v XIII XV stolittyah Staru stolicyu vneseno do Svitovoyi Spadshini YuNESKO Etimologiya nazviSukhotaj pohodit z sliv Sanskritu sukha स ख shastya ta udaya उदय pidjom splivannya v bukvalnomu rozuminni svitanok shastya Politichna istoriyaZvilnennya vid Lavo Do XIII st tajski korolivstva isnuvali v pivnichnih visokogir yah vklyuchayuchi Korolivstvo Hiran narod Taj Yuan v centri na Chiang Sayen i poperednik Lan Na a takozh Korolivstvo Heokem Taj Lyu v centri Chiang Hung suchasnij Cinchhon u Kitayi Sukhotaj buv torgovim centrom i chastinoyu Lavo yake perebuvalo pid panuvannyam Khmerskoyi imperiyi Suchasni istoriki stverdzhuvali sho viddilennya Sukhtayu vid Khmerskoyi imperiyi pochalosya she v 1180 roci pid chas pravlinnya Phu Kun Shri Nau Namtomu yakij buv pravitelem Sukhotayu ta periferijnogo mista Si Sachananali Sukotaj koristuvavsya znachnoyu avtonomiyeyu doki yiyi ne zabrali blizko 1180 r moni Lavo Dvoye druziv Phu Khun Balkenghao i Phu Khun Fa Muvan povstali proti khmerskogo gubernatora Sukhotayu Khun persh nizh stati tajskim feodalnim titulom stav titulom dlya pravitelya ukriplenogo mista ta jogo okolic Banglanghao keruvav Sukhotayem pid imenem Shri Indraditya i pochav dinastiyu Phra Ruann vin rozshiriv svoye pervisne carstvo do susidnih mist Naprikinci svogo caryuvannya v 1257 roci Sukhotajske korolivstvo ohopilo vsyu verhnyu dolinu richki Chaophrajya Tradicijni tajski istoriki vvazhali zasnuvannya Sukhotajskogo korolivstva pochatkom svogo narodu tomu sho malo bulo vidomo pro carstva do Sukhotayu Suchasni istorichni doslidzhennya pokazuyut sho tajska istoriya pochalasya zadovgo do Sukhotaya Vat Saphan Hin Sukhotajskij istorichnij park Vat Si Chhum Sukhotajskij istorichnij park Ekspansiya Ramakhamhaenga Pho Khun Ban Muang i jogo brat Ramakhamhaeng rozshirili Suhotajske korolivstvo Na pivden Ramakhamhaeng pidkoriv korolivstvo reshtki Shri Tamnakorn Tambralinga sho zanepala na toj chas i z Tambralingi prijnyav buddizm tharevadu yak derzhavnu religiyu Tradicijna tajska istoriografiya pafosno opisuvala ekspansiyu Sukhotayu ale tochnist cih stverdzhuvan zalishayetsya pid velikim sumnivom Na pivnich Ramakhamhaeng zrobiv korolivstva Phre i Muang Sua svoyimi vasalami Na zahid Ramakhamhaeng dopomig monam vizvolitisya z pid gnitu Vareru ta Paganu a novoutvorene korolivstvo Martaban Tak tajski istoriki vvazhali korolivstvo Martaban marionetkoyu Sukhotaj Prote na praktici taka Sukhotajske ekspansiya mogla buti ne nastilki velikoyu Zanepad ta dominuvannya Ayutthayi Do pochatku chotirnadcyatogo stolittya Sukhotaya kontrolyuvav bilshist suchasnih teritorij Tayilandu Tilki shidni provinciyi zalishalisya pid khmerskim kontrolem Pislya smerti Ramakhamhaenga provinciyi Sukhotayu pochali vidkolyuvatisya Ramakhamhaenga zminiv jogo sin Lotaj Vasalni carstva pershi Uttaradit na pivnochi potim nezabarom pislya laoskih korolivstv Luangprabangu ta V yentyana Wiangchan zvilnili sebe vid svogo syuzerena U 1319 r na pivdni viddililosya a v 1321 r Lanna zahopili Tak odne z najstarishih mist pid kontrolem Sukhotayu Na pivden potuzhne misto Sufhanburi takozh zvilnilosya majzhe odrazu pisnya pochatku pravlinnya Loetaya Takim chinom korolivstvo bulo shvidko skorocheno do kolishnogo miscevogo znachennya U 1349 roci armiyi z carstva Ayutthaya vtorglisya i zmusili Sukhotaj splachuvati daninu Todi u 1378 roci car Loetaj povinen buv viznati vasalitet Pislya smerti Maha Tammarachi III 1419 roku pochalisya serjozni chvari vseredini Sukhotayu chim i skoristalis ayutthajci vstanovivshi v Sukhotayi svogo carka i rozmistivshi tam svoyi garnizoni Cej epizod oznamenuvav ostatochnij kinec nezalezhnogo Sukhotayu Postupove zlittya z Ayutthayeyu Prote ce bulo ne prosto aneksiyeyu ta vklyuchennyai v imperiyu Ayutthaya a dvi mandali i yih tradiciyi postupovo zlivayutsya protyagom XV XVI vv Tradiciyi vijskovoyi spravi administraciya arhitektura religijna praktika ta mova Sukhotaya suttyevo vplinuli na Ayutthayu Oskilki Ayutthajske korolivstvo she ne malo centralizovanoyi administraciyi kolishni teritoriyi Sukhotaya sho teper nazivayutsya pivnichnimi mistami abo Muang Nuea prodovzhuvali upravlyati miscevimi aristokratami pid panuvannyam Ayutthayi U suchasnih umovah ce stan mozhna nazvati svoyeridnoyu federaciyeyu Najvazhlivishim pivnichnim mistom teper buv Phitsanulok oskilki vlasne Sukhotaj perezhiv velichezhnu vtratu vazhlivosti Pivnichni dvoryani pov yazuvali sebe z ayutthanskoyu elitoyu cherez shlyubni soyuzi a pivnichni voyenachalniki sluzhili v armiyi Ayutthaya oskilki vijskova tradiciya Sukkotaya vvazhalasya zhorstkishoyu nizh ayutthajska Z 1456 po 1474 roki kolishni teritoriyi Sukhotayu buli ob yektom vijni mizh Ayutthayeyu i Pivnichnim tajskim korolivstvom Lanna U 1462 r Misto shtat Sukhotaj povstav proti Ayutthayi za pidtrimki Lan Na Protyagom cogo chasu Phitsanulok sluzhiv drugoyu stoliceyu Korolivstva Ayutthaya a v 1463 roci korol Borommatrajlokanat navit pereyihav do nogo Suchasni portugalski torgovci opisali Ayutthayu ta Pitsanulok yak derzhavi bliznyuki Pivnichni dvoryani sho za pohodzhennyam ye nashadkami staroyi sukhotajskoyi eliti neridko grali vazhlivu rol ayutthajskih mizhusobicyah U 1569 roci Mahatammaracha todishnij gubernator Ficanuloka i vice korol pivnichnih mist yakij stverdzhuvav sho vin ye nashadkom staroyi Sukhotajskoyi dinastiyi pidnyavsya na Ayutthanskij prestol Ostatochne padinnya Sukhotayu Pislya bitva na richci Sitaun v 1583 korol Naresuan z Phitsanuloka i knyaz Ayutthaya nasilno pereselyav lyudej z mist Phitsanulok Sukhotaj Fichaj Si Sachananali Kamfaeng Fet Fichit i Prabang v Pivdennu Centralnu rivninu vnaslidok vijni z birmancyam i zemletrusa Pislya porazki birmanciv ci mista buli vidnovleni ale ne yak nezalezhne carstvo a yak provinciyi v mezhah Korolivstva Ayutthaya EkonomikaTajci ne tilki perejnyali u khmeriv bagato virobnichih dosyagnen a j prinesli svoyu virobnichu organizaciyu Yiyi osnovoyu bulo selo krovnih rodichiv ban sho skladalasya z budinkiv rian Odin dva sela sporudzhuvali dribnomasshtabni zroshuvalni sistemi Zemlerobske gospodarstvo jshlo yak na zalivnomu pole na ris tak i na suhodilnomu raj klejkij ris palma betel tyutyun Bagato robit zdijsnyuvalisya na osnovi vzayemodopomogi Veliku nezalezhnist otrimali domogospodarstvo i jogo golova Provodilas rozchistka lisu dlya stvorennya risovih poliv V 1292 roci vvedenij novij poryadok spadkuvannya majna batka rodu golovi domu Aristokratiya chao miang buduvala fortechni zamki U stolici ta v misti Ramakhamhaeng Velikij poseliv majstriv z vigotovlennya porcelyani Cyu porcelyanu vin nadzvichajno aktivno eksportuvav v Kitaj dinastiyi Yuan Aktivno rozvivalasya torgivlya podatki za prosuvannya po dorogah vidsutni jshla tovarizaciya dribnogo virobnika Derzhavne upravlinnyaNa miscevomu rivni diyala grromadska administraciya Phu ban Takozh isnuvala sistema goduvan kin miang yaki peredavalisya rodicham pravitelya po suti mova jde pro vasalni vidnosini Istorichnij Park Sukhotaj Pivdenno shidna Aziya v 1400 roci Temnozelyonij Lansang Purpurovij Lanna Pomaranchevij Sukhotaj Fioletovij Ayutthaya Chervonij Khmerska imperiya Zhovtij Champa Blakitnij Dajv yet najbilsha sucilnolita zolota statuya stvorena v epohu Sukhotaj Istorichnij Park Sukhotaj Napis Ramakhamhaenga VelikogoDzherelaIstoriya Shodu U 6 t T 2 M 2002 S 578 588 20 lyutogo 2009 u Wayback Machine avtor vikoristanoyi chastini tomi M G Kozlova Stattya Sukotayi nedostupne posilannya z lipnya 2019 v Vikipediya Ce nezavershena stattya pro Tayiland Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi