Стро́ків — село в Україні, в Житомирському районі (до 2021 — Попільнянський) Житомирської області. Населення становить 655 осіб.
село Строків | |
---|---|
Країна | |
Область | Житомирська область |
Район | Житомирський район |
Громада | Попільнянська селищна громада |
Облікова картка | Строків на сайті ВРУ |
Основні дані | |
Засноване | 1592 |
Населення | 655 |
Площа | 3,791 км² |
Густота населення | 172,78 осіб/км² |
Поштовий індекс | 13546 |
Телефонний код | +380 4137 |
Катойконіми | строківчанин |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°51′30″ пн. ш. 29°34′57″ сх. д. / 49.85833° пн. ш. 29.58250° сх. д.Координати: 49°51′30″ пн. ш. 29°34′57″ сх. д. / 49.85833° пн. ш. 29.58250° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 183 м |
Водойми | річка Роставиця, Винницький та Лісовий ставки. |
Відстань до обласного центру | 86 км |
Відстань до районного центру | 15 км |
Найближча залізнична станція | Попільня |
Відстань до залізничної станції | 15 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 13500, Житомирська обл., Попільнянський р-н, смт Попільня, вул. Богдана Хмельницького, буд. 7 |
Вебсторінка | Село Строків |
Карта | |
![]() Строків | |
![]() Строків | |
Мапа | |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemRsTHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01GOGxSREFsT1RNbFJERWxPVFlsUkRBbFFqa2xSREFsUWtVbFJEQWxRa01sUkRBbFFqQmZKVVF3SlRreEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkdKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd1h6SXRNaTVxY0djdk16TXljSGd0SlVRd0pUbEJKVVF3SlVJd0pVUXhKVGd3SlVReEpUZ3lKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1U1TXlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ09TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNReVZFTUNWQ01GOGxSREFsT1RFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrWWxSREFsUWtJbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUWxSREFsUWpCZk1pMHlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUwTHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ01GOGxSREFsT1RNbFJERWxPVFlsUkRBbFFqa2xSREFsUWtVbFJEQWxRa01sUkRBbFFqQmZKVVF3SlRreEpVUXdKVUpGSlVRd0pVSkdKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVJd1h6SXRNaTR4TG1wd1p5OHpNalp3ZUMwbFJEQWxPVUVsUkRBbFFqQWxSREVsT0RBbFJERWxPRElsUkRBbFFqQmZKVVF3SlRrekpVUXhKVGsySlVRd0pVSTVKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpESlVRd0pVSXdYeVZFTUNVNU1TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNSaVZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ01GOHlMVEl1TVM1cWNHYz0uanBn.jpg)
Розташування
Село Строків розташоване по обидві сторони річки Роставиця, приблизно в середині її течії, за 15 км на південний схід від колишнього районного центру Попільня. Віддаль до обласного центру Житомир — 86 км. Через село проходить залізнична колія Сквира-Попільня та автошлях Житомир-Сквира-Ставище (Р-18).
Етимологія
Назва села Строків походить від первинної народної назви поселення Островков, пояснення дивіться нижче в історії.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemt4THlWRU1DVTVReVZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNSRjhsUkRBbFFURWxSREVsT0RJbFJERWxPREFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtFbFJERWxPVFlsUkRBbFFqSmZNUzVxY0djdk1qSXdjSGd0SlVRd0pUbERKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUk0SlVRd0pVSkVYeVZFTUNWQk1TVkVNU1U0TWlWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ01sOHhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Згідно археологічної розвідки 1946 року по річці Роставиця було встановлено, що поселення найдавніших людей на території Строкова виникло ще в кам’яну добу. Археологічні дослідження 1995 року вказують на поселення в часи неоліту, епохи бронзи, І тисячі років до н.е. і наступних століть. Сліди давніх людських поселень виявлено по правій стороні річки Роставиця близько 0,4 - 0,5 км. на захід від автошляху Житомир - Сквира та на південно-східному краї вулиці Гагаріна. Але більша частина залишків поселень виявлено по лівій стороні річки Роставиця, нинішній вулиці І Травня, Шевченка, Н.Сосніної, Набережної. Також виявлені сліди давнього поселення ( і про це свідчать старожили по переказах від своїх уже давно померлих предків ) на захід від вулиці Набережної близько 0,5-0,7 км по лівій стороні річки Роставиці. Та місцина зараз розорюється і там часто можна побачити «чорних археологів». Напади хазар, печенігів, половців у 10-12 ст. змусили жителів цього поселення переселитись у більш зручне і безпечне місце, вниз за течією, місце нинішнього розташування села, де під час набігів ворогів можна було ховатись в зарослях очерету, комишу ( звідси і пішла назва цієї місцини села - комишани, нині вулиця Шевченка ) та прилеглого лісу, який підступав із східної та північної сторони. Сліди давнього поселення знайдено приблизно за 0,5 км на північ від села на притоці річки Роставиця, яка називається по сільському, Луб’янка. Поблизу вулиці Лісової знаходиться староруський курганний могильник.
Річка Роставиця в ті часи була більш повноводною, затоплювала прибережні заплави, вкриті річковою рослинністю, про що свідчать численні залишки річкових мідій на земельних ділянках сільських жителів в нижній частині Строкова. В місці розташування поселення річка розходилась на два рукави, які знову з’єднувались нижче по течії, створюючи, таким чином, природний острів посередині. Імовірно звідси і пішла перша назва нашого села Островков, виявлена в результаті пошуків і знайдена на одній із карт Гійома Боплана (приблизно 1648 року роздрукованою), який першим помістив Україну в географію Європи (карта зберігається у військовому архіві в Стокгольмі) та на карті Річчі-Закони Воєводства Київського, що є цьому підтвердженням.
Село Строків розташоване на території давньоруського Поросся, яке охоплювало південну частину історичної Київщини, природні межі басейну річки Рось та її допливів Роставиці, Кам’янки, Гороховатки, Росави. На початку 11 і до середини 13 століття регіон відіграє важливу роль в житті Київської землі. Ця порубіжна з Диким Степом територія систематично згадується в літописних повідомленнях. Часто це повідомлення про військові події, пересування князівських чи кочівницьких загонів.
Місцевість в 11 на початку 12 ст. заселяли слов’янські племена, названі в літописах Поршанами (Порошанами) та тюркські племена берендеїв, чорних клобуків. На сьогодні не можна визначити частку представників кожного народу чи племені серед мешканців села. Існувала Пороська оборонна лінія Руської держави. Із кінця 11 ст. Поросся складало окрему єпископію із центром у Юр’єві (нині Біла Церква) і виступало, як окрема князівська волость. У Пороссі київські князі надавали «части» (земельні володіння) іншим руським князям з умовою захищати Київську землю разом із чорними клобуками від половців. За переказами, в ті далекі часи в цьому місці могли зупинятись купці, які везли по Роставиці товари в містечко Паволоч. На той час жителі, в основному, займалися мисливством та рибальством, так як проживали в зручному для цього місці: поряд знаходилась повноводна річка, поселення обступали ліси, в яких водилась дичина, фактично майже всі поля, які нині обробляються, в ті часи були під лісом і свідченням цього є пізніша карта лісових та земельних ділянок села Строкова, яка зберігається в місцевому історичному музеї. Збереглися назви лісових масивів: східна частина, від буківського лісу і до дороги на Новоселицю - Дубина, трохи нижче, де нині знаходиться вулиця І Травня - Берізки, західна частина за селом по лівій стороні річки - Березняк, нижня частина якого називалась панський лісом, з правої сторони річки Роставиця також все було зайнято лісовим масивом, лише в кінці в сторону села Лисівці почали розкорчовувати ліс і використовувати ділянку як сінокос (збереглась назва сіножать). Значно пізніше посол Великого князівства Литовського в Кримському ханстві Михайло Литвин в своїх записках « о нравах татар, Литовцев и Москвитян» у фрагменті 9 виражаючи захоплення від побаченого на землі Київській пише: « У лісах і полях достаток таких тварин, як зубри, онагри, олені; їх у такій кількості вбивають заради шкіри, що все м’ясо через надмірний достаток викидають, крім філейних частин. На диких кіз і кабанів вони не звертають уваги.... Разючий достаток птахів такий, що діти навесні наповнюють цілі човни яйцями диких качок, гусей, журавлів та лебедів, а потім їхніми пташенятами заповнюють пташники... А щаслива і рясна Київщина багата людьми, тому що на Бористені (Дніпрі) і на інших ріках, що впадають до нього, є чимало багатолюдних місць, багато сіл, жителі яких уже з дитинства привчаються плавати, ходити на човнах, ловити рибу, полювати... А в короткий час стають такими сильними, що можуть кулаком валити ведмедів і зубрів.Звикнувши до життєвих негод, вони стають дуже відважними, тому там дуже легко набрати безліч добрих воїнів». Поступово населення переходить до скотарства (і нині жителі села знаходять давні кістки тварин, рештки посуду по вулиці Центральній і Набережній на глибині близько 1м.), займаються подальшим розкорчовуванням лісових масивів, починають обробляти землю. Люди почали переходити до сталої осідлості і переважно жили родами, будівлі свої розташовували по колу, вулиці, як такі, іще не вимальовувались, підтвердженням чого є вищезгадувана карта земельних та лісових ділянок села Строкова.
Не викликає сумніву, що строківськими землями у 12-14 ст. володів тесть Святослава Ізяславовича половецький хан Тугоркан (по смерті похований Святославом Ізяславовичем в Києві на Аскольдовій могилі), з дочкою якого ( в хрещенні Олена) у 1094 році одружився великий князь. Син Тугоркана Кариман переселився в Руську землю, прийняв хрещення під іменем Льва. Цей рід отримав великі наділи в східній і північній частині Київського князівства, на що мав підтверджуючі грамоти, які в подальшому поновлювались, а також по праву сторону від Дніпра « вдоль по басейнам рек верхнего Ирпеня, Роставицы и Каменки и центром зтой части, а ровно резиденцией князей Половцев был ими же основаный замок Сквир (ныне город Сквира)». Із грамоти Київських князів Володимира Ольгердовича та Олександра (Олелька) Володимировича Юрію Івановичу - правнуку Каримана читаємо: « Владимир Ольгердович князь Киевский ознаменует то: Юрию Ивантыч зе Сквира, ижь его ойчизны борздо спуштоишлы от неприятели наших Татар, где воевала орда заволгска, ... Писан в Києве 19 января индикта 4 ( 1390 года)... Мы теды то вшистко, цо предкове дали, ему ствердзами, ... А отдел его предковский Сквирский яко предки его Тугоркан и Кариман и иные по них одержали на Роси, по Роставице и Камянице, который звано Сквира, а теразь Поветщизна, по предках же вшисткими иными пожитечными местами: Сквира, Ягнятин, Трилесы, Фущово (Фастов) и иными...». Також в подальшому в грамоті Київського князя Олександра Володимировича сину Юрія Івановича Михайлу Юрійовичу зі Сквири половцю читаємо: « Мы Александр Владимирович чинит знаменито на вшистке потомне часы: партзалисмы тего дела с ксионшаты и бояры и паны Киевскими тутечными, ж пан Михаил Орьевич зь Сквира Половец покладам грамоту господаров Киевских, князя отце моего, предком его даную на оседлость, борздо спусташалу од неприятелей наших, и бил нам челом, абись мы ему то ствердили, як-бы то в пустызне зосталося. Пре то, видя мы того, иж предок пана Михайла, прилончившийся до нашего предка, веру крепко держал и неприятель княжества нашего воевал, и вшистки предки Михайла и сам Михаил также добре служили, не литуяць здравия и мастности своей. Мы ж пана Михала, таковего доброго менжа жалуемы..».Тобто, поновлюються права на земельні маєтності, надані іще хану Тугоркану. Із цих грамот ми бачимо, також, що наші території сильно постраждали під час навали орди Батия і других ханів. На початку грудня 1240 року татари здобули Київ, знищивши переважну більшість його захисників і городян і на початку 1241 року і наше село зазнало нашестя: загони монголо-татар пройшли нашою територією, направляючись далі на захід, у Галицьку і Волинську землі. Багато поселень лежало в руїнах, на їх місці залишились лиш пусті урочища, безжальні кочовики винищували тисячі людей, залишаючи часом серед живих лише ремісників і міцних молодих людей, яких перетворювали на рабів. Наше село також зазнало руйнувань, багато людей було побито, про що і сьогодні нам нагадують живі свідчення - кургани поховань, які височіють нижче млина за течією річки по лівій стороні в урочищах Луг та Гусятник. Ніхто уже і не дізнається про число тих наших далеких пращурів, котрі гинули на нашому неспокійному південному порубіжжі. В доповнення до виписок із грамот Київських князів нащадкам половецького хана Тугоркана стосовно Сквири і, забігаючи наперед, коли Строків уже підпорядковувався Романівському староству, читаємо в люстрації 1622 року: «Сквир - городище, слобода. это местечко принадлежит Романову: заселятся начало сем лет назад, имеет еще 23 года освобождения от повинностей, никакой повинности не несет. Села Буки и Строков. Зти села ранее принадлежали Сквиру, которые теперь, как и другие, совершенно разорены войсками и татарами».
У другій половині 14 ст. наші землі увійшли до складу Великого князівства Литовського. Після цього, всерівно, напади монголо-татар продовжувались, перетворюючи край на пустку. Як тільки життя почало відновлюватись, близько 1399 та 1416 років орди монголо-татар знову спустошили наші землі. Татарське розорення сильно послабило князів Половців, замки зруйновані, населення розорене, забране в полон чи розбіглося. Панування Литви, а з часом Королівства Польського, не захистило наші землі від набігів кочовиків, їх набіги відбувалися досить часто, приносили нашій місцевості нові руйнування, народу - неймовірні страждання. З часом рід Половців-Рожиновських почав поступово згасати, спадкоємці, ті що залишились, уже не могли поновити свої права на володіння. 1385 рік приніс укладення Кревської унії - об’єднання Польського Королівства та Великого князівства Литовського, в 1470 році скасовується Київське князівство і стає звичайною провінцією Великого князівства Литовського, позбувшись князівської гідності, а на його місці створено Воєводство Київське, до якого увійшло і село. Значно пізніше, 1569 року в результаті Люблінської унії утворюється союз між Королівством Польським та Великим князівством Литовським під назвою Річ Посполита. Київське Воєводство, до якого належав Строків, передається короні. Володіння князів ПоловцівРожиновських були частково приписані до господарських староств (Строків до Романівського староства), яке виникло після 1591 року. З цього часу почалась роздача українських земель польським панам.
В 1592 році Сігізмунд III за лицарські заслуги надає Миколаю князю Ружинському (княжий рід від Неримунтовичів) Сквиру і Романівку , в т.ч. і Строків. Люстрація 1616 року говорить «Романів містечко, власника його князя Романа Ружинського надано його правом пожиттєвим, яке недавно минулого року з селами спустошене татарами.... До староства належать села Чернявка або Грицьківці, Жидовці або Матвієвичі (тепер Квітневе), Ставище, Гірсики, Кошляки, Городище, Сквир, Буки, Струков (Строків), засноване 1615 року. В цьому році в селі проживало 30 осіб селян». Ми можемо стверджувати, що ця дата не є первинною датою заснування села, а є датою чергового початку відродження поселення після набігу татар. Згідно записів з 1615 по 1795 роки Строків належав до Романівського староства, а деякий час до 1814 року як сказано в книзі Л.Похилєвича «с принадлежащими селами «составлял особое староство». Ми знаємо, що цими селами були Буки, Бакожин та Чубинці. 3 1616 року староством володіє княгиня Ружинська (князь Ружинський помер під час походу Лжедмитрія на Москву). Княгиня Ружинська виявилась неабиякою «нахабою», завдаючи великого клопоту своїм сусідам, силою відбираючи в них їхні наділи.
В 1725 році Романівським староством володіє граф Ржевусський, «гетьман Польний», Коронний, потім князь Йосип Любомирський, подстолій литовський. У люстрації 1765 року значилося, що «тих сіл, Строкова, Буків і Бакожина є привілейованим посесором князь С. Любомирський». В другій половині 16 ст. посилюється класове і національне гноблення з боку козацької старшини та королівської Польщі. В кінці 16 ст. посилюється боротьба народних мас проти польської шляхти та місцевих експлуататорів. Так, в 1591-1593 роках розгоряється селянсько-козацьке повстання на чолі з гетьманом Криштофом Косинським. Жителі поселення були втягнуті і в повстання славетного Саверина Наливайка в 1595 - 1596 роках, а також в повстання 1618 року. Строків певен час належав до сіл і містечок, підпорядкованих знаменитому Паволоцькому полку, сформованого 1648 року під час походу Кривоноса до Брацлава, полк брав участь у багатьох походах та боях козацько-польської війни. Частину населення села складали козаки із своїми родинами. Населення Строкова у складі Паволоцького полку брало участь у визвольній війні українського народу 1648-1658 років проти польсько-литовського панування. У 1654 році після Переяславської ради Богдан Хмельницький переходить під протекторат Московського царства. Під час Хмельниччини Строків, як і сусідні села Буки, Бакожин, Чубинці, так і Романів були спустошені. Романівське староство на той час і аж до виселки Палія не мало вельможних старост, вони «вибираємі були із простого народу». В нашій місцевості 1650-1660 років відбувались бої козаків із польським військом. Є припущення, що поблизу села Строкова мав місце бій полковника-священника паволоцьких козаків Івана Поповича з села Ходоркова у 1663 році. Саме він став прообразом полковника Шрама у романі П.Куліша «Чорна рада». На лівому березі ставка по річці Роставиця на пагорбі в кінці вулиці Набережної за цегельньою (місце розташування колишнього цегельного заводу) збереглись ледь видимі козацькі могили, через рівчак, яким обваловано поховання, поховали і польських вояків. Після Андрусівського перемир’я 1667 року, полк залишився за Річчю Посполитою, а 1675 року полк скасований і приєднаний до воєводства Київського Речі Посполитої. 25 січня 1683 року зроблено список малонаселених сіл, які належали до містечка Паволочі, куди було вкючено і Строків (архів півд. зах. Росії ч.б т.1 Київ 1878 року ст. 152-153). Часи Руїни принесли в край обезлюднення, спустошення. Полк було відновлено на деякий час під час так званої Паліївщини, проте, коли Московське царство відмовилося від претензій на правобережну Україну, це призвело до масового переселення козаків на Лівобережжя і Слобожанщину, уникаючи гніту Речі Посполитої. 1714 року Паволоцький полк було остаточно ліквідовано. В ті часи в селі Строкові на місті древньої козацької церкви святої Анни, яку було збудовано іще в 16 ст. 1717 року спорудили нову церкву святого Миколая. До неї було приписано 60 строківських дворів і 15 новоселицьких. На початку 18 ст. (1736 рік) селяни Строкова беруть участь в гайдамацькому русі під керівництвом Гриви і Жили. Через деякий час народні повстання вибухають з новою силою. В 1768 році в районі Строкова діяли загони таких видатних отаманів як Плеханенко, Швачки та Журби. Поблизу Строкова деякий час діяв гайдамацький загін на чолі з І.Бондаренком.
Після другого розділу Речі Посполитої з 1793 року правобережна Україна, в тому числі і Строків переходять під владу Російської імперії.
Бачимо із інтабулярної відомості про приналежність села Строків (на річці Роставиці) за 1797 рік (Ф-484, оп.6. од.зб.152) Романівському староству, «в селі рахувалось селян: чоловіків - 396, жінок - 374, шляхтичів: чоловіків- 21, жінок -27, церква, 3 млини». З переходом правобережної України під російський вплив Романівське староство втрачає свої права, привілеї, повноваження переходять до Сквири - утворюється Сквирський повіт, вводяться російські війська. Бачимо із рапорта «Сквирського земского исправника» від 8 січня 1802 року (Про розміщення військ в селі Строкові). Сподівались, що приєднання до Росії принесе полегшення простому народу, але отримали новий тягар неволі в Російській імперії. В Україну хлинули російські ставленики: губернатори, жандарми, князі, дворяни, купці так званої «господствующей нации», нові поневолювачі українців - своїх годувальників, панування їх простяглеся на довгі роки. Село Строків з найближчими поселеннями Буки, Чубинці придбав із «публичных торгов» Юзеф Абрамович, який належав до дворянського герба «Любич» (походив цей рід з польської Мазовії). Згідно архівних даних (Ф.485, оп.1, од.зб.2611) 1810 року знаходимо дані про покупку поміщиком Абрамовичем в Сквирському повіті поселень Строкова і Буків. Династія Абрамовичів з часом розбагатіла від новопридбаних маєтків і купляє нові маєтності в Сквирському повіті. За 1811 рік (Ф.533, оп.1, од.зб.1260) читаємо (про наявнісь в селі Строків винокурного заводу, який належить поміщику Сердецькому. 1830 року Строковом і Буками управляє Аполінарій Абрамович. Разом із маєтками у власність до поміщиків переходили і селяни, кріпацтво в російській імперії ще більше зміцніло. Неодноразові скарги скривджених строківчан ніколи не були задоволені. Непосильна важка праця, постійні знущання та побої - це все, що заробили від своїх, так званих, захисників. Знаходимо в архівах за 1816 рік (Ф.485, оп.1, од.зб.2611) «об угнетении и истязаниях крестьян села Строкова помещиком Абрамовичем (указано число наказаных крестьян, получивших от 20 до 150 розок). Цього ж року Абрамович видає розпорядження щодо встановлення своїх правил в селах Строкові і Буках. Дальші читаємо за 1825 рік (Ф.1, оп.336, од.зб.1999) «сообщение Сквирского нижнего земского суда об отказе крестьянам села Строкова, жаловавшимся на угнетение, избиение и издевательства над ними помещика Абрамовича». Строків довгі роки утримує родина Абрамовичів, передаючи село у спадок своїм нащадкам, утримуючи прибутки від свого маєтку, використовуючи їх для розвитку різних промислів: 1841 року будуються крупчатий водяний млин по річці Роставиця, 1848 року- винокурний завод на окраїні винницького ставка.
Строків розташований на великому шляху, тому тут часто на постій зупинялися війська. Так у 1825 році у селі квартирував Гусарський Принц- Оранський полк. У 1833 році у Строкові стояв Курляндський уланський полк, 6 ескадрон. Тому, як свідчать метричні книги, в ті часи в селі з’являються позашлюбні діти. На той час в селі проживали цигани, євреї, росіяни, поляки і, звісно ж, українці. У метричних книгах 18-19 ст. є записи про римо- католиків, православних і «вихрещених євреїв». Переглядаючи метричні книги з церкви святого Миколая села Строків Сквирського повіту (збереглися від 1796 по 1918 рік) та ревізькі казки від 1795 року ми споглядаємо в ті далекі часи і в своїй уяві відтворюємо частково історію села. Так, читаємо по селу Строків (Ф.127, оп.1012, од.зб. 1357а), «народилося 57 чоловік, 9 шлюбів, померло 39 чоловік, з них 11 дітей, основною причиною смерті була чахотка. Від пологів померла Євдокія Павленко, 42-х річна, а через два тижні помер її синочок Тимофій. В «Олексієнчихи» втопився 7-річний син Іван, 13-річного Герасима Мельника стерло мельничним колесом». У 1812 році через село проходив Татарський Уланський полк. Переглядаючи ці давні записи ми бачимо, що народжуваність в ті часи була великою, але і смертність далеко не відступала від неї: половина померлих були малолітні діти. Досить часто вирували епідемії, бували роки більш важкі, 1848 рік позначився епідемією холери і скарлатини, померло 124 людини, і таких років багато. Траплялися і трагічні випадки: 1817 року у селянина Василя Кучерявого загинула 4-річна дівчинка від «угризання бешеным волком». Від цього ж вовка загинула 20-річна Мотрона Цавуненко. Шляхтянка Юлія, Іванова дочка, дружина шляхтича Ігнатія Нєвельського (41 рік) наштрикнулася на гострий кілок, приготований для цього вовка, і загинула. Таких трагічних випадків було досить багато. 1869 року старший син Абрамовичів колезький регістратор Станіслав Абрамович, якому села Строків, Буки і Чубинці перейшли у спадок згідно духовного заповіту від 1843 року (Ф.486, оп.5, од.зб. 177), з 1858 року володіє і половиною містечка Паволочі, продає село Строків купцю Бубнову Н.А., після чого той відразу видає доручення «титулярному советнику Метельскому Н.З. на управление имением» (ф.486, оп.5, од.зб.529,546,549). Почалось управління Строковом династією Бубнових: будується крохмальний завод, працює крупчастий водяний млин, бражний завод і винокурня, відкривається винна лавка, продукція в основному відправляється на Київ, Паволоч, Триліси. З млина В. А. Бубнова в с. Строкові Сквирського повіту щороку збувалося понад 30 000 пд. борошна в Одесу, Ригу, Брест, Варшаву. До побудови залізниці, зернові продукти транспортували сухопутними гужовими і водними засобами пересування. Чи краще стало жити простому люду судити важко. З розповідей старожилів знаємо, що відгуки були про них не погані: перераховують випадки, коли вони допомагали простомулюду, платили більше, ніж в прилеглих маєтках інших землевласників. Але з документів ми бачимо і інше.
Згідно першого загального перепису населення російської імперії 1897 року в селі були: садиба Бубнових (хоч вони тут бували наїздами, проживали в Києві), садиба Добровлянських (проживали на яру, в сторону Новоселиці, хутір називався Броніславка), садиба Церковна.... За майновим станом селяни поділялися на поміщицьких селян, однодворців, тобто збіднілу шляхту і вільних козаків (яких уже було небагато) та дворян.
Надзвичайна подія в селі сталася 16 грудня 1899 року: по нинішній вулиці Миру «16 ноября в селе Строков от неизвестной причины произошел пожар, уничтоживший 24 дома, 29 клунь, 62 сарая, 2 амбара, 1 кладовую, хлеб в зерне и снопах и разное движимое имущество крестьян Максима Вовчка, Семена Свинаренка и других, в числе 32-х человек: причиненные пожаром убытки исчислены в 15 тысяч 815 рублей (Ф.442, оп.629, од.зб.2).
За часів панування братів Бубнових Арсенія та Микити загачено два ставки, насаджено їхньою волею густий ліс на околиці села руками кріпаків. Панський будинок у два поверхи з колонами, який височів на окраїні села, був оточений садом із елітних саджанців, які звозились звідусіль. Іще нещодавно залишалось декілька яблунь із того саду та каштани, якими була обсаджена алея від маєтку до купальні на винницькому ставку. Микита та Арсеній мали непогану бібліотеку, були досить освідченими і прогресивними людьми. На перше січня 1900 року в селі Строкові налічувався 221 двір, проживало 1127 душ, з них 558 чоловіків, та 569 жінок. Землі в селі рахувалось тоді 2269 десятин, поміщицької - 1295, а селянської - 893,5 та церковної - 80,5 десятин, діяла приходська та церковно-приходська школа, кузьня, вальцевий та водяний млини, працювало 3 заводи; паточний, винокурний та крохмальний. Революційне піднесення, яке ширилося 1906 року, дійшло і до Строкова: зростає незадоволення селян, висуваються вимоги стосовно оплати праці, починаються виступи, саботаж.
Бубнов відсторонює їх від роботи (Ф.442, оп.704, од.зб.285). Привозить 40 чоловік із своєї другої маєтності, яка знаходилась в Радомишльському повіті, щоб не переривати роботу заводів і зібрати урожай на полях. Юрба місцевих селян силою й погрозами виганяє їх з робіт, виганяє прислугу з маєтку, зупиняє роботу всіх трьох заводів. Бубнов змушений був звернутися до стражів порядку. Для придушення заколоту в цей же день 3 липня 1906 року «отбыл в село Строков местный Пристав с отрядом пешей стражи и помощник Сквирского исправника с 6-конным отрядом (Ф.442, оп.704, д.285). Через декілька днів 7 липня 1906 року читаємо «Рапорт Сквирского уездного исправника о ходе забастовки в селе Строков и о командирований на место событий зскадрона драгун» (Ф.2, оп.222, од.зб.220). На цьому виступи селян припинилися.
В 1908-1910 роках Водінським будується залізниця Попільня - Сквира, з часом він і стає її власником. Біля пересічення шляху Попільня - Сквира поряд із ставком будується станція для заправки паровоза водою та посадки пасажирів. Затишшя після 1906 року знову порушуються - восени 1917 року десятки тисяч солдат під впливом більшовицької агітації рушили з фронту додому. Почались погроми маєтків, землевласників, заводів, залізничних станцій, тобто рушили старий світ, щоб збудувати свій новий. Але, споглядаючи з сьогоднішнього дня, можна сказати, що в Строкові спромоглися зробити тільки те, щоб знищити майже все. Три заводи розібрали, розтягли, повиймали навіть камінь з фундаментів із землі. Садибу панів Бубнових разом з прилеглими господарськими будівлями знищили вщент, порівняли з землею (ніхто навіть не подумав, можливо, залишити під школу). Сад знищили, а на його місці з часом почали будувати приміщення для худоби. Залишився невеликий погріб, дім управителя, які стоять нині пусткою, та млин, видно дуже міцні стіни виявились. Але порадувало дещо зовсім недавно, на початку 2019 року знайшли будинок родини Бубнових в Києві по вулиці Пилипа Орлика (збудований 1908 року), в якому вони проживали до тих буремних днів і на сьогоднішній день добре зберігся, занесений до списку пам’яток історії та культури міста Києва під номером 306,1. Споруда - яскравий зразок прибуткового будинку періоду історизму початку 20 ст. У будинку проживала родина Бубнових, деякі квартири здавалися в найм. Бубнов Арсеній Микитович (7-1912 похований на Аскольдовій могилі) - купець першої гільдії, землевласник і підприємець (володів землями у Сквирському повіті, в т.ч. Строковом, разом з братом М.Бубновим - винокурнями, млинами, крохмальними заводами у Сквирському та Радомишльському повітах, гласний Київської міської думи. Займав весь другий поверх - квартиру № 3: восьмикімнатну з передпокоєм, кухнею та двома кімнатами для прислуги. На першому поверсі у квартирі № 1 мешкав Бубнов Михайло Михайлович (1859-7) - підприємець, громадсько-політичний діяч, власник кількох магазинів у Гостинному ряді, двох будинків на Подолі, Почесний попечитель другого міського двокласного училища на вулиці Хорива, 43, Голова партії правого порядку (1905 - 07). У 1908 отримав дозвіл на випуск газети « Право й порядок». Його мати, яка і проживала в цьому будинку Бубнова Катерина Степанівна (уроджена Савицька: 1838 - 1908) була в громадянському шлюбі з письменником М.Лєсковим ( у 1865 - 76). З 1911 на четвертому поверсі у п’ятикімнатній квартирі № 7 проживав Бубнов Микола Михайлович (1858 - 1929) - історик-модієвист, професор кафедри загальної історії, декан історико-філологічного факультету Київського університету, водночас - професор Київських вищих жіночих курсів, член товариства швидкої медичної допомоги в Києві.
Після націоналізації будинку в ньому проживали співробітники органів держбезпеки. Після другої світової війни переданий Верховному суду України, на даний час там знаходиться його підрозділ - Вищий Спеціалізований суд України. До 1917 року в Строкові була церковно-приходська школа, яка давала початкову освіту, відвідувати школу мали змогу і діти селян. На той час в школі навчалось приблизно 80 учнів, цих учнів навчало двоє вчителів у двох класних кімнатах.
Радянську владу встановлено в січні 1918 року. Багато жителів села було втягнуто в круговерть громадянської війни в Росії, одному з наших жителів довелось брати участь у встановленні радянської влади далеко від нашого села - в середній Азії. За що в боях з «басмачами» А.П.Пантелійчук був нагороджений орденом Червоного прапора. Після встановлення Радянської влади село неодноразово переходило від однієї сторони до іншої. Так, в кінці 1918 і на початку 1919 року Строків був окупований бійцями Першої Української радянської дивізії, якою командував М.Щорс, літом 1919 року загони Тютюнника, Зеленого та Денікіна займають нашу місцевість. Дивізії, що входили до складу армії під командуванням Якіра, які рейдом йшли з під Одеси на північ для возз'єднання з 44-тою щорсівською дивізією, остаточно відновили комуністичну владу в селі. Після жовтня місяця 1921 року було створено 3-річну початкову трудову школу, в якій навчалося приблизно 60 учнів, цих учнів навчало 2 вчителі. З 1922 року вводиться адміністративний поділ на округи, райони і села. Строків стає селом Попільнянського району Білоцерківської округи. В 1929 році організовується колгосп імені Чапаєва. Проголошений курс на колективізацію с/г виробництва не знайшов великої підтримки з боку сільського населення, місцеві органи вдавались до примусових заходів, в найгіршому становищі опинились заможні селяни, в яких відбирали все збіжжя, а самих висилали далеко за межі села. Селяни сподівались, що їм нададуть землю, на якій вони дійсно будуть справжніми господарями, а вийшло все по-іншому: почали відбирати реманент ( багато з якого було закопано в землю селянами, щоб не віддавати) і примусово заставляли іти в колгосп. За непокору заплатили дорогою ціною: «розкуркулюванням», висилкою в далекі краї, штучно створеним страшним голодомором 1932-1933 років, коли в людей відбирали не тільки зерно, а й все їстівне, лишаючи їх будь якої можливості для подальшого існування, доводячи інколи до неймовірного- людоїдства, в доповнення роки сталінських репресій. Це все ми бачимо із розповідей наших односельчан, які зуміли пережити ті важкі роки . У 1936 році колгоспу видається акт на землю: нараховувалось 1935 га. землі всього, в т.ч. орної - 1724 га., сінокосу - 81 га., іншої - 130 га.'В ті часи по правій стороні західної частини вулиці Гагаріна розміщувалось підсобне господарство Київська артилерійської школи, одне з її приміщень збереглось і донині, довгі роки слугувало коморою місцевого колгоспу, нині у власності фермера. Військові тримали підсобне господарство,користувалися багатим на рибу ставом по річці Роставиці, самі обробляли поля, прилеглі до їх частини, іноді потай допомагали місцевим жителям в голодні важкі часи.
1939 року багато односельчан було мобілізовано і брало участь у військових діях в складі 146 стрілецького полку 44 стрілецької дивізії на польському, а потім на фінському фронтах. І згідно архівних даних з 2 по 7 січня 1940 року більшість полягло від автоматно-кулеметного та мінометного вогню фінів. Радянські частини і підрозділи були розділені на дорозі завалами дерев і мінними полями узбіч. Постачання боєприпасів, харчування та фуражу перервано. Люди і коні терпіли голод і холод до 45-50 градусів морозу, вибивались із сил, замерзали, гинули від найменших ран. Не повернулось в рідне село 19 чоловік. А ті що повернулись, довгий час не могли оговтатись і нехотя розповідали про ті жахіття, які вони пережили в далекому Суомуссалмі.
В роки Другої світової війни село було окуповане німецько- нацистськими загарбниками. З самого ранку 14 липня 1941 року точилися оборонні бої від Попільні до Строкова, стримуючи переважаючі сили противника, які рвались до Києва. На підступах до Строкова прикордонний загін під командуванням І.Середи, не встигши відійти на оборонний рубіж, прийняв нерівний бій з фашистами. Більшість прикордонників загинули в нерівному бою, загинув смертю хоробрих і капітан Середа, йому посмертно було присвоєно звання Героя Радянського Союзу. Група під командуванням начальника штабу прикордонного загону майора Врублевського Ф. І. відходила до села Строків, де готувалася оборона, їм навздогін йшли німецькі танки генерала Клейста. В селі знаходився відступаючий артилерійський полк, гармати артдивізіону якого було розвернуто для стримування наступу ворога. Тримали оборону бійці 95 стрілецького полку, прикордонники 94-го Сколівського прикордонного загону, 3-та комендатура 93-го Лісківського прикордонного загону прикривала переправу по мосту через річку Роставиця. Німці цього не очікували, танкова атака зупинилася на деякий час, але, в подальшому, з допомогою літака-розвідника вони виявили вогневі точки артилеристів і накрили їх мінометним вогнем, літак також продовжував літати і обстрілювати позиції захисників, що послабило оборону і дало змогу зайти німцям в село. Протиповітряних засобів, щоб знищити літак, не було. Більш як пів сотні оборонців полягло геройською смертю, проте вони змусили ворога топтатись на місці, дали можливість основним силам відійти на новий оборонний рубіж. Прикордонники і інші бійці, які вціліли, відійшли далі на схід і з’єднались з іншими відступаючими частинами (очевидці - наші односельчани, пам’ятають, як вони, проходячи через село, просили попити води,день видався жарким). Подальше просування німців на деякий час зупинив сильний дощ, який розпочався після цих подій. Односельчани стверджують, що цілу ніч до села заходили німецькі війська, заполонивши вулиці військовою технікою. Ці події детально описані в збірнику Михайла Ільїна та Василя Вишнякова « Ради жизни на земле - 86 », книзі Паджева Михайла Григоровича « Через всю войну », який являвся учасником тих подій та копії карти оборони села Строків і детального опису того дня командира 94-го прикордонного загону П. І. Босого, переданих нам групою «Пошук» . На другий день німці зігнали всіх людей на майдан біля теперішнього клубу. На пост старости обрали Олексієнко Антона. Німецький офіцер запропонував бажаючим записуватись в поліцаї. Таких виявилось небагато. Кожній сім’ї було наділено по 10 соток пшениці, врожай треба було зібрати і зерно здати. З перших днів почались грабунки, мало в кого залишилася худоба, про курей і говорити нічого. Німці почали вирубувати садки, розмістили комендатуру. Майже всі «Комишани», нині вулиці Шевченка і Н.Сосніної, були зайняті військами СС, які щоденно ходили в ліс на заняття. Селян щоденно гонили на роботу. Багато сімей брало собі полонених, які допомагали збирати врожай, німці дозволяли брати лише українців, але й росіяни говорили, що вони українці, це давало змогу багатьом із них залишитись в живих. Багато полонених з часом стали партизанами. Уродженець села Малі Єрчики Тимофій Олександрович Ільченко в листопаді 1941 року створює в Строкові з числа військовополонених підпільну групу, трохи пізніше на чолі з Василем Михайловичем Гавриленком. Настала люта зима, німці позабирали всі кожухи, які були на селі. Незабаром з’являються оголошення про набір молоді в Німеччину. Стосовно цього в березні місяці знову було зібрано жителів села біля клубу і зачитані списки молоді, які мали їхати до Німеччини. За перший раз було взято 20 чоловік. За три набори, які мали місце за час окупації було забрано більше 50 чоловік. Молодь, яка не потрапила до Німеччини, частково працювала в Голуб’ятинському кар’єрі, це була важка, виснажлива праця. Влітку 1942 року була організована диверсія: за допомогою Зубовича Сігізмунда і Олексієнка Антона було спалено трактор і молотарку. Поліцай Олексієнко Антон був «своєю людиною», мав тісний зв’язок з партизанами. Багато строківчан допомагало партизанам продовольством. Командиром другого Сквирського партизанського загону, який діяв в нашій місцевості, був Тихон Дмитрович Богаченко. За допомогою цього загону було сплановано і здійснено операцію «Мости»: 26 жовтня 1943 року спалено залізничний міст в селі Голуб’ятин, на другий день 27 жовтня вечором партизани Богаченка підірвали міст біля млина в Строкові. Одного дня німці не дорахувались одного із своїх ( нікого не повідомивши він заночував у Новоселиці). Німці подумали, що його вбили партизани і вирішили помститися: багатьох строківчан і полонених було загнано в церкву, щоб живцем спалити, але, на щастя, зниклий в цей час з’явився, за що отримав доброго ляпаса від офіцера, після чого народ був звільнений. Люди голодували, хліб, що збирали з свого наділу, віддавали німцям.
В кінці 1943 року почали долинати звуки артилерійської канонади, в село прибуло дуже багато німців: виявилось, що радянські війська прорвали оборону в напрямку Попільні. 27 грудня бій вже йшов на околиці Строкова, в північній його стороні, продовжувався до півночі, але військам не вдалося перейти на правий берег, так як міст був зруйнований. Після опівночі, коли люди вийшли зі своїх схованок, житель села Головаш Іван Максимович показав брід. Військове з’єднання під командуванням Поліщука Олександра Трохимовича, який після війни працював у місті Біла Церква в історичному музеї, вело бій з фашистами на переправі через річку Роставиця, поблизу зруйнованого мосту, який з’єднував обидві частини Строкова. Бій точився понад добу. На другий день 28 грудня силами 240-ї Київсько-Дніпровської Червоного прапора, орденів Суворова і Б.Хмельницького стрілкової дивізії під командуванням Т.Ф.Уманського Строків було звільнено. Поранених бійців відправляли в Саверці і Новоселицю, де розміщувались польові госпіталі,Від важких ран померли і поховані два герої Радянського Союзу, які визволяли наше село: Семенів Б. С. в селі Саверці, Павлюченко О. П. в селі Новоселиця.
В центрі села знаходиться братська могила 21 бійця, які загинули при визволенні села, з сім’ями яких після війни було встановлено контакти місцевими активістами, проводилось листування. Також підтримувався зв’язок з живими свідками - учасниками визволення Строкова, які проживали в Києві - Валяєвим Миколою Дмитровичем, Павловим Миколою Дмитровичем, Ковтуном Василем Васильовичем та Стратійчуком Іллею Іллічем, який проживав у місті Ромни. При визволенні села було поруйновано багато жител, спалено 19 хат, приміщення школи, поранено багато сільського населення. На місці братської могили, біля сільської ради ( поховання воїнів 240 стрілецької дивізії, які загинули 27-28 грудня 1943 року, визволяючи наше село Строків) в 1953 році встановлено бетонну скульптуру Воїна. Під час Другої світової війни на фронтах воювало 360 односельчан, з них 192 відзначено урядовими нагородами, 111, включаючи фінську компанію загинули смертю хоробрих. Полеглим воїнам-строківчанам, які загинули на фронтах 1939 - 1945 років в 1966 році встановлено обеліск Слави, на якому викарбувано їхні імена. Наші односельчани брали участь у багатьох операціях по визволенню територій як наших, так і європейських. Брати Йосип та Сігізмунд Зубовичі визволяли Прагу, Берлін. Йосип Зубович був учасником Японської війни, після війни іще рік служив на Чукотці.
Жителі нашого села свято шанують пам’ять про всіх, хто на своїх плечах виніс тягар страшної війни: тих, хто поліг на полях битв, тих кому вдалося вижити, повернулись у рідне село, але вже на сьогодні спочивають вічним сном, тих хто поліг, обороняючи і визволяючи наше село Строків, про яке раніше можливо і не чули.
Під час окупації нашого села німецько-нацистськими загарбниками школа працювала всього один місяць (осінь 1941 року ). Тільки після звільнення Строкова з’явилася можливість учням знову сісти за парти, яких на той час майже не лишилося, тому сиділи за домашніми столами. Школою слугували більш-менш пристосовані приміщення: у бувшій поповій хаті, у майстерні (на тому місці збудовано приміщення медпункту), у хатах сільських жителів, так як приміщення школи згоріло при визволенні села. Після звільнення від німецьких окупантів село Строків почало поступово відновлюватись. Семирічна школа існувала аж до 1965 року. В цей рік було закінчено будівництво нової двоповерхової школи (за сприянням Максима Тадейовича Рильського, до якого звернулись наші односельчани на чолі з тодішнім головою колгоспу Калиновським Степаном Полікарповичем, замість одноповерхової збудували двоповерхову) і в 1967 році відбувся перший випуск Строківської середньої школи. За роки існування школи постійно збагачувалась матеріально-технічна база школи, поновлювались шкільні меблі, створено комп’ютерний клас і т.д. За часи свого існування в Строківській школі здобували освіту не тільки уродженці нашого Строкова, але й Новоселиці, Краснянки, Малих Єрчик та Голуб’ятина, які в подальшому знайшли своє місце в різних галузях народного господарства, багато з яких продовжили навчання, стали відомими людьми в галузі науки, освіти, медицини (дивітиься Відомі люди).
Відновлює роботу колективне виробництво, за колгоспом імені Чапаєва закріплюється 2308 с/г угідь, з них 1765 га. орної землі, вирощують зернові, технічні культури та овочі. Розвивається тваринництво, будуються нові приміщення тваринницької ферми, облаштовується нова територія машинно- тракторного парку, збудовано будинок культури на 350 місць, в якому розміщується бібліотека з фондом приблизно 15 тисяч книг, фельдшерсько-акушерський пункт, 3 магазини, бар, дитячий садок. З часом будується новий адмінбудинок, проводиться газифікація села, по основних вулицях покладено асфальтове покриття. Приділяється багато уваги житловій забудові: зведено житловий будинок для вчителів по вулиці Центральній, житлові будинки по вулицях Гагаріна, Дружби, 1-го Травня, Польовій, що дозволило поповнити село новими сім’ями, омолодити, отримати додаткові робочі руки. Проте останнім часом спостерігаємо значне скорочення чисельності жителів, старіння, причин для цього достатньо: нестабільність в нашій країні, реорганізація с/г підприємств, скорочення потреб в робочій силі внаслідок впровадження високотехнологічних процесів вирощування с/г культур, які не потребують затрат ручної праці, використання більш продуктивної енергонасиченої техніки і т. д.. На даний час основними господарниками на строківській землі являються ПСП «Саверці», в особі Бойчука А. К. та СФГ «Кириленко», яким керує Кириленко А. В. На орендованих землях займаються в основному вирощуванням зернових та технічних культур, приділяють увагу галузі тваринництва. На сьогодні(коли?) в Строкові нараховується 326 дворів, зареєстровано 502 особи, з яких 345 проживає постійно, працюють органи місцевого самоврядування, школа, фельдшерсько-акушерський пункт, пошта, центр дозвілля та відпочинку молоді, шість закладів торгівлі.
Історична довідка села Строків базується в основному на історичних матеріалах, проте існує ще багато пробілів, які потрібно буде заповнювати в подальшому дослідженні історії села.
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 96,79% |
російська | 1,99% |
вірменська | 1,07% |
інші/не вказали | 0,15% |
Відомі люди
- професор, доктор історичних наук — Вовчик Андрій Филимонович.
- кандидат філологічних наук — .
- кандидат медичних наук — .
- професор, кандидат юридичних наук — Калиновський Валерій Степанович.
- письменник, лауреат Шевченківської премії — Міняйло Віктор Олександрович.
- радянський військовик, Герой Радянського Союзу, капітан — Середа Іван Михайлович.
- кандидат математичних наук — .
- професор, кандидат філологічних наук — Зубович Віктор Сигізмундович
Див. також
Примітки
- Архів оригіналу за 17 жовтня 2016.
- . esu.com.ua (ua) . Архів оригіналу за 10 серпня 2020. Процитовано 30 жовтня 2018.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Строків |
- Погода в селі Строків [ 31 жовтня 2016 у Wayback Machine.]
Джерела
- Село Строків [ 29 жовтня 2016 у Wayback Machine.]
- Сайт села Строків [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Stro kiv selo v Ukrayini v Zhitomirskomu rajoni do 2021 Popilnyanskij Zhitomirskoyi oblasti Naselennya stanovit 655 osib selo StrokivKrayina UkrayinaOblast Zhitomirska oblastRajon Zhitomirskij rajonGromada Popilnyanska selishna gromadaOblikova kartka Strokiv na sajti VRU Osnovni daniZasnovane 1592Naselennya 655Plosha 3 791 km Gustota naselennya 172 78 osib km Poshtovij indeks 13546Telefonnij kod 380 4137Katojkonimi strokivchaninGeografichni daniGeografichni koordinati 49 51 30 pn sh 29 34 57 sh d 49 85833 pn sh 29 58250 sh d 49 85833 29 58250 Koordinati 49 51 30 pn sh 29 34 57 sh d 49 85833 pn sh 29 58250 sh d 49 85833 29 58250Serednya visota nad rivnem morya 183 mVodojmi richka Rostavicya Vinnickij ta Lisovij stavki Vidstan do oblasnogo centru 86 kmVidstan do rajonnogo centru 15 kmNajblizhcha zaliznichna stanciya PopilnyaVidstan do zaliznichnoyi stanciyi 15 kmMisceva vladaAdresa radi 13500 Zhitomirska obl Popilnyanskij r n smt Popilnya vul Bogdana Hmelnickogo bud 7Vebstorinka Selo StrokivKartaStrokivStrokivMapa Strokiv u VikishovishiChastina karti Gijoma BoplanaIstorichna nazva sela na karti Gijoma BoplanaRoztashuvannyaSelo Strokiv roztashovane po obidvi storoni richki Rostavicya priblizno v seredini yiyi techiyi za 15 km na pivdennij shid vid kolishnogo rajonnogo centru Popilnya Viddal do oblasnogo centru Zhitomir 86 km Cherez selo prohodit zaliznichna koliya Skvira Popilnya ta avtoshlyah Zhitomir Skvira Stavishe R 18 EtimologiyaNazva sela Strokiv pohodit vid pervinnoyi narodnoyi nazvi poselennya Ostrovkov poyasnennya divitsya nizhche v istoriyi IstoriyaStarij mlin v Strokovi Zgidno arheologichnoyi rozvidki 1946 roku po richci Rostavicya bulo vstanovleno sho poselennya najdavnishih lyudej na teritoriyi Strokova viniklo she v kam yanu dobu Arheologichni doslidzhennya 1995 roku vkazuyut na poselennya v chasi neolitu epohi bronzi I tisyachi rokiv do n e i nastupnih stolit Slidi davnih lyudskih poselen viyavleno po pravij storoni richki Rostavicya blizko 0 4 0 5 km na zahid vid avtoshlyahu Zhitomir Skvira ta na pivdenno shidnomu krayi vulici Gagarina Ale bilsha chastina zalishkiv poselen viyavleno po livij storoni richki Rostavicya ninishnij vulici I Travnya Shevchenka N Sosninoyi Naberezhnoyi Takozh viyavleni slidi davnogo poselennya i pro ce svidchat starozhili po perekazah vid svoyih uzhe davno pomerlih predkiv na zahid vid vulici Naberezhnoyi blizko 0 5 0 7 km po livij storoni richki Rostavici Ta miscina zaraz rozoryuyetsya i tam chasto mozhna pobachiti chornih arheologiv Napadi hazar pechenigiv polovciv u 10 12 st zmusili zhiteliv cogo poselennya pereselitis u bilsh zruchne i bezpechne misce vniz za techiyeyu misce ninishnogo roztashuvannya sela de pid chas nabigiv vorogiv mozhna bulo hovatis v zaroslyah ocheretu komishu zvidsi i pishla nazva ciyeyi miscini sela komishani nini vulicya Shevchenka ta prileglogo lisu yakij pidstupav iz shidnoyi ta pivnichnoyi storoni Slidi davnogo poselennya znajdeno priblizno za 0 5 km na pivnich vid sela na pritoci richki Rostavicya yaka nazivayetsya po silskomu Lub yanka Poblizu vulici Lisovoyi znahoditsya staroruskij kurgannij mogilnik Richka Rostavicya v ti chasi bula bilsh povnovodnoyu zatoplyuvala priberezhni zaplavi vkriti richkovoyu roslinnistyu pro sho svidchat chislenni zalishki richkovih midij na zemelnih dilyankah silskih zhiteliv v nizhnij chastini Strokova V misci roztashuvannya poselennya richka rozhodilas na dva rukavi yaki znovu z yednuvalis nizhche po techiyi stvoryuyuchi takim chinom prirodnij ostriv poseredini Imovirno zvidsi i pishla persha nazva nashogo sela Ostrovkov viyavlena v rezultati poshukiv i znajdena na odnij iz kart Gijoma Boplana priblizno 1648 roku rozdrukovanoyu yakij pershim pomistiv Ukrayinu v geografiyu Yevropi karta zberigayetsya u vijskovomu arhivi v Stokgolmi ta na karti Richchi Zakoni Voyevodstva Kiyivskogo sho ye comu pidtverdzhennyam Selo Strokiv roztashovane na teritoriyi davnoruskogo Porossya yake ohoplyuvalo pivdennu chastinu istorichnoyi Kiyivshini prirodni mezhi basejnu richki Ros ta yiyi dopliviv Rostavici Kam yanki Gorohovatki Rosavi Na pochatku 11 i do seredini 13 stolittya region vidigraye vazhlivu rol v zhitti Kiyivskoyi zemli Cya porubizhna z Dikim Stepom teritoriya sistematichno zgaduyetsya v litopisnih povidomlennyah Chasto ce povidomlennya pro vijskovi podiyi peresuvannya knyazivskih chi kochivnickih zagoniv Miscevist v 11 na pochatku 12 st zaselyali slov yanski plemena nazvani v litopisah Porshanami Poroshanami ta tyurkski plemena berendeyiv chornih klobukiv Na sogodni ne mozhna viznachiti chastku predstavnikiv kozhnogo narodu chi plemeni sered meshkanciv sela Isnuvala Poroska oboronna liniya Ruskoyi derzhavi Iz kincya 11 st Porossya skladalo okremu yepiskopiyu iz centrom u Yur yevi nini Bila Cerkva i vistupalo yak okrema knyazivska volost U Porossi kiyivski knyazi nadavali chasti zemelni volodinnya inshim ruskim knyazyam z umovoyu zahishati Kiyivsku zemlyu razom iz chornimi klobukami vid polovciv Za perekazami v ti daleki chasi v comu misci mogli zupinyatis kupci yaki vezli po Rostavici tovari v mistechko Pavoloch Na toj chas zhiteli v osnovnomu zajmalisya mislivstvom ta ribalstvom tak yak prozhivali v zruchnomu dlya cogo misci poryad znahodilas povnovodna richka poselennya obstupali lisi v yakih vodilas dichina faktichno majzhe vsi polya yaki nini obroblyayutsya v ti chasi buli pid lisom i svidchennyam cogo ye piznisha karta lisovih ta zemelnih dilyanok sela Strokova yaka zberigayetsya v miscevomu istorichnomu muzeyi Zbereglisya nazvi lisovih masiviv shidna chastina vid bukivskogo lisu i do dorogi na Novoselicyu Dubina trohi nizhche de nini znahoditsya vulicya I Travnya Berizki zahidna chastina za selom po livij storoni richki Bereznyak nizhnya chastina yakogo nazivalas panskij lisom z pravoyi storoni richki Rostavicya takozh vse bulo zajnyato lisovim masivom lishe v kinci v storonu sela Lisivci pochali rozkorchovuvati lis i vikoristovuvati dilyanku yak sinokos zbereglas nazva sinozhat Znachno piznishe posol Velikogo knyazivstva Litovskogo v Krimskomu hanstvi Mihajlo Litvin v svoyih zapiskah o nravah tatar Litovcev i Moskvityan u fragmenti 9 virazhayuchi zahoplennya vid pobachenogo na zemli Kiyivskij pishe U lisah i polyah dostatok takih tvarin yak zubri onagri oleni yih u takij kilkosti vbivayut zaradi shkiri sho vse m yaso cherez nadmirnij dostatok vikidayut krim filejnih chastin Na dikih kiz i kabaniv voni ne zvertayut uvagi Razyuchij dostatok ptahiv takij sho diti navesni napovnyuyut cili chovni yajcyami dikih kachok gusej zhuravliv ta lebediv a potim yihnimi ptashenyatami zapovnyuyut ptashniki A shasliva i ryasna Kiyivshina bagata lyudmi tomu sho na Boristeni Dnipri i na inshih rikah sho vpadayut do nogo ye chimalo bagatolyudnih misc bagato sil zhiteli yakih uzhe z ditinstva privchayutsya plavati hoditi na chovnah loviti ribu polyuvati A v korotkij chas stayut takimi silnimi sho mozhut kulakom valiti vedmediv i zubriv Zviknuvshi do zhittyevih negod voni stayut duzhe vidvazhnimi tomu tam duzhe legko nabrati bezlich dobrih voyiniv Postupovo naselennya perehodit do skotarstva i nini zhiteli sela znahodyat davni kistki tvarin reshtki posudu po vulici Centralnij i Naberezhnij na glibini blizko 1m zajmayutsya podalshim rozkorchovuvannyam lisovih masiviv pochinayut obroblyati zemlyu Lyudi pochali perehoditi do staloyi osidlosti i perevazhno zhili rodami budivli svoyi roztashovuvali po kolu vulici yak taki ishe ne vimalovuvalis pidtverdzhennyam chogo ye vishezgaduvana karta zemelnih ta lisovih dilyanok sela Strokova Ne viklikaye sumnivu sho strokivskimi zemlyami u 12 14 st volodiv test Svyatoslava Izyaslavovicha poloveckij han Tugorkan po smerti pohovanij Svyatoslavom Izyaslavovichem v Kiyevi na Askoldovij mogili z dochkoyu yakogo v hreshenni Olena u 1094 roci odruzhivsya velikij knyaz Sin Tugorkana Kariman pereselivsya v Rusku zemlyu prijnyav hreshennya pid imenem Lva Cej rid otrimav veliki nadili v shidnij i pivnichnij chastini Kiyivskogo knyazivstva na sho mav pidtverdzhuyuchi gramoti yaki v podalshomu ponovlyuvalis a takozh po pravu storonu vid Dnipra vdol po basejnam rek verhnego Irpenya Rostavicy i Kamenki i centrom ztoj chasti a rovno rezidenciej knyazej Polovcev byl imi zhe osnovanyj zamok Skvir nyne gorod Skvira Iz gramoti Kiyivskih knyaziv Volodimira Olgerdovicha ta Oleksandra Olelka Volodimirovicha Yuriyu Ivanovichu pravnuku Karimana chitayemo Vladimir Olgerdovich knyaz Kievskij oznamenuet to Yuriyu Ivantych ze Skvira izh ego ojchizny borzdo spushtoishly ot nepriyateli nashih Tatar gde voevala orda zavolgska Pisan v Kiyeve 19 yanvarya indikta 4 1390 goda My tedy to vshistko co predkove dali emu stverdzami A otdel ego predkovskij Skvirskij yako predki ego Tugorkan i Kariman i inye po nih oderzhali na Rosi po Rostavice i Kamyanice kotoryj zvano Skvira a teraz Povetshizna po predkah zhe vshistkimi inymi pozhitechnymi mestami Skvira Yagnyatin Trilesy Fushovo Fastov i inymi Takozh v podalshomu v gramoti Kiyivskogo knyazya Oleksandra Volodimirovicha sinu Yuriya Ivanovicha Mihajlu Yurijovichu zi Skviri polovcyu chitayemo My Aleksandr Vladimirovich chinit znamenito na vshistke potomne chasy partzalismy tego dela s ksionshaty i boyary i pany Kievskimi tutechnymi zh pan Mihail Orevich z Skvira Polovec pokladam gramotu gospodarov Kievskih knyazya otce moego predkom ego danuyu na osedlost borzdo spustashalu od nepriyatelej nashih i bil nam chelom abis my emu to stverdili yak by to v pustyzne zostalosya Pre to vidya my togo izh predok pana Mihajla prilonchivshijsya do nashego predka veru krepko derzhal i nepriyatel knyazhestva nashego voeval i vshistki predki Mihajla i sam Mihail takzhe dobre sluzhili ne lituyac zdraviya i mastnosti svoej My zh pana Mihala takovego dobrogo menzha zhaluemy Tobto ponovlyuyutsya prava na zemelni mayetnosti nadani ishe hanu Tugorkanu Iz cih gramot mi bachimo takozh sho nashi teritoriyi silno postrazhdali pid chas navali ordi Batiya i drugih haniv Na pochatku grudnya 1240 roku tatari zdobuli Kiyiv znishivshi perevazhnu bilshist jogo zahisnikiv i gorodyan i na pochatku 1241 roku i nashe selo zaznalo nashestya zagoni mongolo tatar projshli nashoyu teritoriyeyu napravlyayuchis dali na zahid u Galicku i Volinsku zemli Bagato poselen lezhalo v ruyinah na yih misci zalishilis lish pusti urochisha bezzhalni kochoviki vinishuvali tisyachi lyudej zalishayuchi chasom sered zhivih lishe remisnikiv i micnih molodih lyudej yakih peretvoryuvali na rabiv Nashe selo takozh zaznalo rujnuvan bagato lyudej bulo pobito pro sho i sogodni nam nagaduyut zhivi svidchennya kurgani pohovan yaki visochiyut nizhche mlina za techiyeyu richki po livij storoni v urochishah Lug ta Gusyatnik Nihto uzhe i ne diznayetsya pro chislo tih nashih dalekih prashuriv kotri ginuli na nashomu nespokijnomu pivdennomu porubizhzhi V dopovnennya do vipisok iz gramot Kiyivskih knyaziv nashadkam poloveckogo hana Tugorkana stosovno Skviri i zabigayuchi napered koli Strokiv uzhe pidporyadkovuvavsya Romanivskomu starostvu chitayemo v lyustraciyi 1622 roku Skvir gorodishe sloboda eto mestechko prinadlezhit Romanovu zaselyatsya nachalo sem let nazad imeet eshe 23 goda osvobozhdeniya ot povinnostej nikakoj povinnosti ne neset Sela Buki i Strokov Zti sela ranee prinadlezhali Skviru kotorye teper kak i drugie sovershenno razoreny vojskami i tatarami U drugij polovini 14 st nashi zemli uvijshli do skladu Velikogo knyazivstva Litovskogo Pislya cogo vserivno napadi mongolo tatar prodovzhuvalis peretvoryuyuchi kraj na pustku Yak tilki zhittya pochalo vidnovlyuvatis blizko 1399 ta 1416 rokiv ordi mongolo tatar znovu spustoshili nashi zemli Tatarske rozorennya silno poslabilo knyaziv Polovciv zamki zrujnovani naselennya rozorene zabrane v polon chi rozbiglosya Panuvannya Litvi a z chasom Korolivstva Polskogo ne zahistilo nashi zemli vid nabigiv kochovikiv yih nabigi vidbuvalisya dosit chasto prinosili nashij miscevosti novi rujnuvannya narodu nejmovirni strazhdannya Z chasom rid Polovciv Rozhinovskih pochav postupovo zgasati spadkoyemci ti sho zalishilis uzhe ne mogli ponoviti svoyi prava na volodinnya 1385 rik prinis ukladennya Krevskoyi uniyi ob yednannya Polskogo Korolivstva ta Velikogo knyazivstva Litovskogo v 1470 roci skasovuyetsya Kiyivske knyazivstvo i staye zvichajnoyu provinciyeyu Velikogo knyazivstva Litovskogo pozbuvshis knyazivskoyi gidnosti a na jogo misci stvoreno Voyevodstvo Kiyivske do yakogo uvijshlo i selo Znachno piznishe 1569 roku v rezultati Lyublinskoyi uniyi utvoryuyetsya soyuz mizh Korolivstvom Polskim ta Velikim knyazivstvom Litovskim pid nazvoyu Rich Pospolita Kiyivske Voyevodstvo do yakogo nalezhav Strokiv peredayetsya koroni Volodinnya knyaziv PolovcivRozhinovskih buli chastkovo pripisani do gospodarskih starostv Strokiv do Romanivskogo starostva yake viniklo pislya 1591 roku Z cogo chasu pochalas rozdacha ukrayinskih zemel polskim panam V 1592 roci Sigizmund III za licarski zaslugi nadaye Mikolayu knyazyu Ruzhinskomu knyazhij rid vid Nerimuntovichiv Skviru i Romanivku v t ch i Strokiv Lyustraciya 1616 roku govorit Romaniv mistechko vlasnika jogo knyazya Romana Ruzhinskogo nadano jogo pravom pozhittyevim yake nedavno minulogo roku z selami spustoshene tatarami Do starostva nalezhat sela Chernyavka abo Grickivci Zhidovci abo Matviyevichi teper Kvitneve Stavishe Girsiki Koshlyaki Gorodishe Skvir Buki Strukov Strokiv zasnovane 1615 roku V comu roci v seli prozhivalo 30 osib selyan Mi mozhemo stverdzhuvati sho cya data ne ye pervinnoyu datoyu zasnuvannya sela a ye datoyu chergovogo pochatku vidrodzhennya poselennya pislya nabigu tatar Zgidno zapisiv z 1615 po 1795 roki Strokiv nalezhav do Romanivskogo starostva a deyakij chas do 1814 roku yak skazano v knizi L Pohilyevicha s prinadlezhashimi selami sostavlyal osoboe starostvo Mi znayemo sho cimi selami buli Buki Bakozhin ta Chubinci 3 1616 roku starostvom volodiye knyaginya Ruzhinska knyaz Ruzhinskij pomer pid chas pohodu Lzhedmitriya na Moskvu Knyaginya Ruzhinska viyavilas neabiyakoyu nahaboyu zavdayuchi velikogo klopotu svoyim susidam siloyu vidbirayuchi v nih yihni nadili V 1725 roci Romanivskim starostvom volodiye graf Rzhevusskij getman Polnij Koronnij potim knyaz Josip Lyubomirskij podstolij litovskij U lyustraciyi 1765 roku znachilosya sho tih sil Strokova Bukiv i Bakozhina ye privilejovanim posesorom knyaz S Lyubomirskij V drugij polovini 16 st posilyuyetsya klasove i nacionalne gnoblennya z boku kozackoyi starshini ta korolivskoyi Polshi V kinci 16 st posilyuyetsya borotba narodnih mas proti polskoyi shlyahti ta miscevih ekspluatatoriv Tak v 1591 1593 rokah rozgoryayetsya selyansko kozacke povstannya na choli z getmanom Krishtofom Kosinskim Zhiteli poselennya buli vtyagnuti i v povstannya slavetnogo Saverina Nalivajka v 1595 1596 rokah a takozh v povstannya 1618 roku Strokiv peven chas nalezhav do sil i mistechok pidporyadkovanih znamenitomu Pavolockomu polku sformovanogo 1648 roku pid chas pohodu Krivonosa do Braclava polk brav uchast u bagatoh pohodah ta boyah kozacko polskoyi vijni Chastinu naselennya sela skladali kozaki iz svoyimi rodinami Naselennya Strokova u skladi Pavolockogo polku bralo uchast u vizvolnij vijni ukrayinskogo narodu 1648 1658 rokiv proti polsko litovskogo panuvannya U 1654 roci pislya Pereyaslavskoyi radi Bogdan Hmelnickij perehodit pid protektorat Moskovskogo carstva Pid chas Hmelnichchini Strokiv yak i susidni sela Buki Bakozhin Chubinci tak i Romaniv buli spustosheni Romanivske starostvo na toj chas i azh do viselki Paliya ne malo velmozhnih starost voni vibirayemi buli iz prostogo narodu V nashij miscevosti 1650 1660 rokiv vidbuvalis boyi kozakiv iz polskim vijskom Ye pripushennya sho poblizu sela Strokova mav misce bij polkovnika svyashennika pavolockih kozakiv Ivana Popovicha z sela Hodorkova u 1663 roci Same vin stav proobrazom polkovnika Shrama u romani P Kulisha Chorna rada Na livomu berezi stavka po richci Rostavicya na pagorbi v kinci vulici Naberezhnoyi za cegelnoyu misce roztashuvannya kolishnogo cegelnogo zavodu zbereglis led vidimi kozacki mogili cherez rivchak yakim obvalovano pohovannya pohovali i polskih voyakiv Pislya Andrusivskogo peremir ya 1667 roku polk zalishivsya za Richchyu Pospolitoyu a 1675 roku polk skasovanij i priyednanij do voyevodstva Kiyivskogo Rechi Pospolitoyi 25 sichnya 1683 roku zrobleno spisok malonaselenih sil yaki nalezhali do mistechka Pavolochi kudi bulo vkyucheno i Strokiv arhiv pivd zah Rosiyi ch b t 1 Kiyiv 1878 roku st 152 153 Chasi Ruyini prinesli v kraj obezlyudnennya spustoshennya Polk bulo vidnovleno na deyakij chas pid chas tak zvanoyi Paliyivshini prote koli Moskovske carstvo vidmovilosya vid pretenzij na pravoberezhnu Ukrayinu ce prizvelo do masovogo pereselennya kozakiv na Livoberezhzhya i Slobozhanshinu unikayuchi gnitu Rechi Pospolitoyi 1714 roku Pavolockij polk bulo ostatochno likvidovano V ti chasi v seli Strokovi na misti drevnoyi kozackoyi cerkvi svyatoyi Anni yaku bulo zbudovano ishe v 16 st 1717 roku sporudili novu cerkvu svyatogo Mikolaya Do neyi bulo pripisano 60 strokivskih dvoriv i 15 novoselickih Na pochatku 18 st 1736 rik selyani Strokova berut uchast v gajdamackomu rusi pid kerivnictvom Grivi i Zhili Cherez deyakij chas narodni povstannya vibuhayut z novoyu siloyu V 1768 roci v rajoni Strokova diyali zagoni takih vidatnih otamaniv yak Plehanenko Shvachki ta Zhurbi Poblizu Strokova deyakij chas diyav gajdamackij zagin na choli z I Bondarenkom Pislya drugogo rozdilu Rechi Pospolitoyi z 1793 roku pravoberezhna Ukrayina v tomu chisli i Strokiv perehodyat pid vladu Rosijskoyi imperiyi Bachimo iz intabulyarnoyi vidomosti pro prinalezhnist sela Strokiv na richci Rostavici za 1797 rik F 484 op 6 od zb 152 Romanivskomu starostvu v seli rahuvalos selyan cholovikiv 396 zhinok 374 shlyahtichiv cholovikiv 21 zhinok 27 cerkva 3 mlini Z perehodom pravoberezhnoyi Ukrayini pid rosijskij vpliv Romanivske starostvo vtrachaye svoyi prava privileyi povnovazhennya perehodyat do Skviri utvoryuyetsya Skvirskij povit vvodyatsya rosijski vijska Bachimo iz raporta Skvirskogo zemskogo ispravnika vid 8 sichnya 1802 roku Pro rozmishennya vijsk v seli Strokovi Spodivalis sho priyednannya do Rosiyi prinese polegshennya prostomu narodu ale otrimali novij tyagar nevoli v Rosijskij imperiyi V Ukrayinu hlinuli rosijski stavleniki gubernatori zhandarmi knyazi dvoryani kupci tak zvanoyi gospodstvuyushej nacii novi ponevolyuvachi ukrayinciv svoyih goduvalnikiv panuvannya yih prostyaglesya na dovgi roki Selo Strokiv z najblizhchimi poselennyami Buki Chubinci pridbav iz publichnyh torgov Yuzef Abramovich yakij nalezhav do dvoryanskogo gerba Lyubich pohodiv cej rid z polskoyi Mazoviyi Zgidno arhivnih danih F 485 op 1 od zb 2611 1810 roku znahodimo dani pro pokupku pomishikom Abramovichem v Skvirskomu poviti poselen Strokova i Bukiv Dinastiya Abramovichiv z chasom rozbagatila vid novopridbanih mayetkiv i kuplyaye novi mayetnosti v Skvirskomu poviti Za 1811 rik F 533 op 1 od zb 1260 chitayemo pro nayavnis v seli Strokiv vinokurnogo zavodu yakij nalezhit pomishiku Serdeckomu 1830 roku Strokovom i Bukami upravlyaye Apolinarij Abramovich Razom iz mayetkami u vlasnist do pomishikiv perehodili i selyani kripactvo v rosijskij imperiyi she bilshe zmicnilo Neodnorazovi skargi skrivdzhenih strokivchan nikoli ne buli zadovoleni Neposilna vazhka pracya postijni znushannya ta poboyi ce vse sho zarobili vid svoyih tak zvanih zahisnikiv Znahodimo v arhivah za 1816 rik F 485 op 1 od zb 2611 ob ugnetenii i istyazaniyah krestyan sela Strokova pomeshikom Abramovichem ukazano chislo nakazanyh krestyan poluchivshih ot 20 do 150 rozok Cogo zh roku Abramovich vidaye rozporyadzhennya shodo vstanovlennya svoyih pravil v selah Strokovi i Bukah Dalshi chitayemo za 1825 rik F 1 op 336 od zb 1999 soobshenie Skvirskogo nizhnego zemskogo suda ob otkaze krestyanam sela Strokova zhalovavshimsya na ugnetenie izbienie i izdevatelstva nad nimi pomeshika Abramovicha Strokiv dovgi roki utrimuye rodina Abramovichiv peredayuchi selo u spadok svoyim nashadkam utrimuyuchi pributki vid svogo mayetku vikoristovuyuchi yih dlya rozvitku riznih promisliv 1841 roku buduyutsya krupchatij vodyanij mlin po richci Rostavicya 1848 roku vinokurnij zavod na okrayini vinnickogo stavka Strokiv roztashovanij na velikomu shlyahu tomu tut chasto na postij zupinyalisya vijska Tak u 1825 roci u seli kvartiruvav Gusarskij Princ Oranskij polk U 1833 roci u Strokovi stoyav Kurlyandskij ulanskij polk 6 eskadron Tomu yak svidchat metrichni knigi v ti chasi v seli z yavlyayutsya pozashlyubni diti Na toj chas v seli prozhivali cigani yevreyi rosiyani polyaki i zvisno zh ukrayinci U metrichnih knigah 18 19 st ye zapisi pro rimo katolikiv pravoslavnih i vihreshenih yevreyiv Pereglyadayuchi metrichni knigi z cerkvi svyatogo Mikolaya sela Strokiv Skvirskogo povitu zbereglisya vid 1796 po 1918 rik ta revizki kazki vid 1795 roku mi spoglyadayemo v ti daleki chasi i v svoyij uyavi vidtvoryuyemo chastkovo istoriyu sela Tak chitayemo po selu Strokiv F 127 op 1012 od zb 1357a narodilosya 57 cholovik 9 shlyubiv pomerlo 39 cholovik z nih 11 ditej osnovnoyu prichinoyu smerti bula chahotka Vid pologiv pomerla Yevdokiya Pavlenko 42 h richna a cherez dva tizhni pomer yiyi sinochok Timofij V Oleksiyenchihi vtopivsya 7 richnij sin Ivan 13 richnogo Gerasima Melnika sterlo melnichnim kolesom U 1812 roci cherez selo prohodiv Tatarskij Ulanskij polk Pereglyadayuchi ci davni zapisi mi bachimo sho narodzhuvanist v ti chasi bula velikoyu ale i smertnist daleko ne vidstupala vid neyi polovina pomerlih buli malolitni diti Dosit chasto viruvali epidemiyi buvali roki bilsh vazhki 1848 rik poznachivsya epidemiyeyu holeri i skarlatini pomerlo 124 lyudini i takih rokiv bagato Traplyalisya i tragichni vipadki 1817 roku u selyanina Vasilya Kucheryavogo zaginula 4 richna divchinka vid ugrizannya beshenym volkom Vid cogo zh vovka zaginula 20 richna Motrona Cavunenko Shlyahtyanka Yuliya Ivanova dochka druzhina shlyahticha Ignatiya Nyevelskogo 41 rik nashtriknulasya na gostrij kilok prigotovanij dlya cogo vovka i zaginula Takih tragichnih vipadkiv bulo dosit bagato 1869 roku starshij sin Abramovichiv kolezkij registrator Stanislav Abramovich yakomu sela Strokiv Buki i Chubinci perejshli u spadok zgidno duhovnogo zapovitu vid 1843 roku F 486 op 5 od zb 177 z 1858 roku volodiye i polovinoyu mistechka Pavolochi prodaye selo Strokiv kupcyu Bubnovu N A pislya chogo toj vidrazu vidaye doruchennya titulyarnomu sovetniku Metelskomu N Z na upravlenie imeniem f 486 op 5 od zb 529 546 549 Pochalos upravlinnya Strokovom dinastiyeyu Bubnovih buduyetsya krohmalnij zavod pracyuye krupchastij vodyanij mlin brazhnij zavod i vinokurnya vidkrivayetsya vinna lavka produkciya v osnovnomu vidpravlyayetsya na Kiyiv Pavoloch Trilisi Z mlina V A Bubnova v s Strokovi Skvirskogo povitu shoroku zbuvalosya ponad 30 000 pd boroshna v Odesu Rigu Brest Varshavu Do pobudovi zaliznici zernovi produkti transportuvali suhoputnimi guzhovimi i vodnimi zasobami peresuvannya Chi krashe stalo zhiti prostomu lyudu suditi vazhko Z rozpovidej starozhiliv znayemo sho vidguki buli pro nih ne pogani pererahovuyut vipadki koli voni dopomagali prostomulyudu platili bilshe nizh v prileglih mayetkah inshih zemlevlasnikiv Ale z dokumentiv mi bachimo i inshe Zgidno pershogo zagalnogo perepisu naselennya rosijskoyi imperiyi 1897 roku v seli buli sadiba Bubnovih hoch voni tut buvali nayizdami prozhivali v Kiyevi sadiba Dobrovlyanskih prozhivali na yaru v storonu Novoselici hutir nazivavsya Bronislavka sadiba Cerkovna Za majnovim stanom selyani podilyalisya na pomishickih selyan odnodvorciv tobto zbidnilu shlyahtu i vilnih kozakiv yakih uzhe bulo nebagato ta dvoryan Nadzvichajna podiya v seli stalasya 16 grudnya 1899 roku po ninishnij vulici Miru 16 noyabrya v sele Strokov ot neizvestnoj prichiny proizoshel pozhar unichtozhivshij 24 doma 29 klun 62 saraya 2 ambara 1 kladovuyu hleb v zerne i snopah i raznoe dvizhimoe imushestvo krestyan Maksima Vovchka Semena Svinarenka i drugih v chisle 32 h chelovek prichinennye pozharom ubytki ischisleny v 15 tysyach 815 rublej F 442 op 629 od zb 2 Za chasiv panuvannya brativ Bubnovih Arseniya ta Mikiti zagacheno dva stavki nasadzheno yihnoyu voleyu gustij lis na okolici sela rukami kripakiv Panskij budinok u dva poverhi z kolonami yakij visochiv na okrayini sela buv otochenij sadom iz elitnih sadzhanciv yaki zvozilis zvidusil Ishe neshodavno zalishalos dekilka yablun iz togo sadu ta kashtani yakimi bula obsadzhena aleya vid mayetku do kupalni na vinnickomu stavku Mikita ta Arsenij mali nepoganu biblioteku buli dosit osvidchenimi i progresivnimi lyudmi Na pershe sichnya 1900 roku v seli Strokovi nalichuvavsya 221 dvir prozhivalo 1127 dush z nih 558 cholovikiv ta 569 zhinok Zemli v seli rahuvalos todi 2269 desyatin pomishickoyi 1295 a selyanskoyi 893 5 ta cerkovnoyi 80 5 desyatin diyala prihodska ta cerkovno prihodska shkola kuznya valcevij ta vodyanij mlini pracyuvalo 3 zavodi patochnij vinokurnij ta krohmalnij Revolyucijne pidnesennya yake shirilosya 1906 roku dijshlo i do Strokova zrostaye nezadovolennya selyan visuvayutsya vimogi stosovno oplati praci pochinayutsya vistupi sabotazh Bubnov vidstoronyuye yih vid roboti F 442 op 704 od zb 285 Privozit 40 cholovik iz svoyeyi drugoyi mayetnosti yaka znahodilas v Radomishlskomu poviti shob ne pererivati robotu zavodiv i zibrati urozhaj na polyah Yurba miscevih selyan siloyu j pogrozami viganyaye yih z robit viganyaye prislugu z mayetku zupinyaye robotu vsih troh zavodiv Bubnov zmushenij buv zvernutisya do strazhiv poryadku Dlya pridushennya zakolotu v cej zhe den 3 lipnya 1906 roku otbyl v selo Strokov mestnyj Pristav s otryadom peshej strazhi i pomoshnik Skvirskogo ispravnika s 6 konnym otryadom F 442 op 704 d 285 Cherez dekilka dniv 7 lipnya 1906 roku chitayemo Raport Skvirskogo uezdnogo ispravnika o hode zabastovki v sele Strokov i o komandirovanij na mesto sobytij zskadrona dragun F 2 op 222 od zb 220 Na comu vistupi selyan pripinilisya V 1908 1910 rokah Vodinskim buduyetsya zaliznicya Popilnya Skvira z chasom vin i staye yiyi vlasnikom Bilya peresichennya shlyahu Popilnya Skvira poryad iz stavkom buduyetsya stanciya dlya zapravki parovoza vodoyu ta posadki pasazhiriv Zatishshya pislya 1906 roku znovu porushuyutsya voseni 1917 roku desyatki tisyach soldat pid vplivom bilshovickoyi agitaciyi rushili z frontu dodomu Pochalis pogromi mayetkiv zemlevlasnikiv zavodiv zaliznichnih stancij tobto rushili starij svit shob zbuduvati svij novij Ale spoglyadayuchi z sogodnishnogo dnya mozhna skazati sho v Strokovi spromoglisya zrobiti tilki te shob znishiti majzhe vse Tri zavodi rozibrali roztyagli povijmali navit kamin z fundamentiv iz zemli Sadibu paniv Bubnovih razom z prileglimi gospodarskimi budivlyami znishili vshent porivnyali z zemleyu nihto navit ne podumav mozhlivo zalishiti pid shkolu Sad znishili a na jogo misci z chasom pochali buduvati primishennya dlya hudobi Zalishivsya nevelikij pogrib dim upravitelya yaki stoyat nini pustkoyu ta mlin vidno duzhe micni stini viyavilis Ale poraduvalo desho zovsim nedavno na pochatku 2019 roku znajshli budinok rodini Bubnovih v Kiyevi po vulici Pilipa Orlika zbudovanij 1908 roku v yakomu voni prozhivali do tih buremnih dniv i na sogodnishnij den dobre zberigsya zanesenij do spisku pam yatok istoriyi ta kulturi mista Kiyeva pid nomerom 306 1 Sporuda yaskravij zrazok pributkovogo budinku periodu istorizmu pochatku 20 st U budinku prozhivala rodina Bubnovih deyaki kvartiri zdavalisya v najm Bubnov Arsenij Mikitovich 7 1912 pohovanij na Askoldovij mogili kupec pershoyi gildiyi zemlevlasnik i pidpriyemec volodiv zemlyami u Skvirskomu poviti v t ch Strokovom razom z bratom M Bubnovim vinokurnyami mlinami krohmalnimi zavodami u Skvirskomu ta Radomishlskomu povitah glasnij Kiyivskoyi miskoyi dumi Zajmav ves drugij poverh kvartiru 3 vosmikimnatnu z peredpokoyem kuhneyu ta dvoma kimnatami dlya prislugi Na pershomu poversi u kvartiri 1 meshkav Bubnov Mihajlo Mihajlovich 1859 7 pidpriyemec gromadsko politichnij diyach vlasnik kilkoh magaziniv u Gostinnomu ryadi dvoh budinkiv na Podoli Pochesnij popechitel drugogo miskogo dvoklasnogo uchilisha na vulici Horiva 43 Golova partiyi pravogo poryadku 1905 07 U 1908 otrimav dozvil na vipusk gazeti Pravo j poryadok Jogo mati yaka i prozhivala v comu budinku Bubnova Katerina Stepanivna urodzhena Savicka 1838 1908 bula v gromadyanskomu shlyubi z pismennikom M Lyeskovim u 1865 76 Z 1911 na chetvertomu poversi u p yatikimnatnij kvartiri 7 prozhivav Bubnov Mikola Mihajlovich 1858 1929 istorik modiyevist profesor kafedri zagalnoyi istoriyi dekan istoriko filologichnogo fakultetu Kiyivskogo universitetu vodnochas profesor Kiyivskih vishih zhinochih kursiv chlen tovaristva shvidkoyi medichnoyi dopomogi v Kiyevi Pislya nacionalizaciyi budinku v nomu prozhivali spivrobitniki organiv derzhbezpeki Pislya drugoyi svitovoyi vijni peredanij Verhovnomu sudu Ukrayini na danij chas tam znahoditsya jogo pidrozdil Vishij Specializovanij sud Ukrayini Do 1917 roku v Strokovi bula cerkovno prihodska shkola yaka davala pochatkovu osvitu vidviduvati shkolu mali zmogu i diti selyan Na toj chas v shkoli navchalos priblizno 80 uchniv cih uchniv navchalo dvoye vchiteliv u dvoh klasnih kimnatah Radyansku vladu vstanovleno v sichni 1918 roku Bagato zhiteliv sela bulo vtyagnuto v krugovert gromadyanskoyi vijni v Rosiyi odnomu z nashih zhiteliv dovelos brati uchast u vstanovlenni radyanskoyi vladi daleko vid nashogo sela v serednij Aziyi Za sho v boyah z basmachami A P Pantelijchuk buv nagorodzhenij ordenom Chervonogo prapora Pislya vstanovlennya Radyanskoyi vladi selo neodnorazovo perehodilo vid odniyeyi storoni do inshoyi Tak v kinci 1918 i na pochatku 1919 roku Strokiv buv okupovanij bijcyami Pershoyi Ukrayinskoyi radyanskoyi diviziyi yakoyu komanduvav M Shors litom 1919 roku zagoni Tyutyunnika Zelenogo ta Denikina zajmayut nashu miscevist Diviziyi sho vhodili do skladu armiyi pid komanduvannyam Yakira yaki rejdom jshli z pid Odesi na pivnich dlya vozz yednannya z 44 toyu shorsivskoyu diviziyeyu ostatochno vidnovili komunistichnu vladu v seli Pislya zhovtnya misyacya 1921 roku bulo stvoreno 3 richnu pochatkovu trudovu shkolu v yakij navchalosya priblizno 60 uchniv cih uchniv navchalo 2 vchiteli Z 1922 roku vvoditsya administrativnij podil na okrugi rajoni i sela Strokiv staye selom Popilnyanskogo rajonu Bilocerkivskoyi okrugi V 1929 roci organizovuyetsya kolgosp imeni Chapayeva Progoloshenij kurs na kolektivizaciyu s g virobnictva ne znajshov velikoyi pidtrimki z boku silskogo naselennya miscevi organi vdavalis do primusovih zahodiv v najgirshomu stanovishi opinilis zamozhni selyani v yakih vidbirali vse zbizhzhya a samih visilali daleko za mezhi sela Selyani spodivalis sho yim nadadut zemlyu na yakij voni dijsno budut spravzhnimi gospodaryami a vijshlo vse po inshomu pochali vidbirati remanent bagato z yakogo bulo zakopano v zemlyu selyanami shob ne viddavati i primusovo zastavlyali iti v kolgosp Za nepokoru zaplatili dorogoyu cinoyu rozkurkulyuvannyam visilkoyu v daleki krayi shtuchno stvorenim strashnim golodomorom 1932 1933 rokiv koli v lyudej vidbirali ne tilki zerno a j vse yistivne lishayuchi yih bud yakoyi mozhlivosti dlya podalshogo isnuvannya dovodyachi inkoli do nejmovirnogo lyudoyidstva v dopovnennya roki stalinskih represij Ce vse mi bachimo iz rozpovidej nashih odnoselchan yaki zumili perezhiti ti vazhki roki U 1936 roci kolgospu vidayetsya akt na zemlyu narahovuvalos 1935 ga zemli vsogo v t ch ornoyi 1724 ga sinokosu 81 ga inshoyi 130 ga V ti chasi po pravij storoni zahidnoyi chastini vulici Gagarina rozmishuvalos pidsobne gospodarstvo Kiyivska artilerijskoyi shkoli odne z yiyi primishen zbereglos i donini dovgi roki sluguvalo komoroyu miscevogo kolgospu nini u vlasnosti fermera Vijskovi trimali pidsobne gospodarstvo koristuvalisya bagatim na ribu stavom po richci Rostavici sami obroblyali polya prilegli do yih chastini inodi potaj dopomagali miscevim zhitelyam v golodni vazhki chasi 1939 roku bagato odnoselchan bulo mobilizovano i bralo uchast u vijskovih diyah v skladi 146 strileckogo polku 44 strileckoyi diviziyi na polskomu a potim na finskomu frontah I zgidno arhivnih danih z 2 po 7 sichnya 1940 roku bilshist polyaglo vid avtomatno kulemetnogo ta minometnogo vognyu finiv Radyanski chastini i pidrozdili buli rozdileni na dorozi zavalami derev i minnimi polyami uzbich Postachannya boyepripasiv harchuvannya ta furazhu perervano Lyudi i koni terpili golod i holod do 45 50 gradusiv morozu vibivalis iz sil zamerzali ginuli vid najmenshih ran Ne povernulos v ridne selo 19 cholovik A ti sho povernulis dovgij chas ne mogli ogovtatis i nehotya rozpovidali pro ti zhahittya yaki voni perezhili v dalekomu Suomussalmi V roki Drugoyi svitovoyi vijni selo bulo okupovane nimecko nacistskimi zagarbnikami Z samogo ranku 14 lipnya 1941 roku tochilisya oboronni boyi vid Popilni do Strokova strimuyuchi perevazhayuchi sili protivnika yaki rvalis do Kiyeva Na pidstupah do Strokova prikordonnij zagin pid komanduvannyam I Seredi ne vstigshi vidijti na oboronnij rubizh prijnyav nerivnij bij z fashistami Bilshist prikordonnikiv zaginuli v nerivnomu boyu zaginuv smertyu horobrih i kapitan Sereda jomu posmertno bulo prisvoyeno zvannya Geroya Radyanskogo Soyuzu Grupa pid komanduvannyam nachalnika shtabu prikordonnogo zagonu majora Vrublevskogo F I vidhodila do sela Strokiv de gotuvalasya oborona yim navzdogin jshli nimecki tanki generala Klejsta V seli znahodivsya vidstupayuchij artilerijskij polk garmati artdivizionu yakogo bulo rozvernuto dlya strimuvannya nastupu voroga Trimali oboronu bijci 95 strileckogo polku prikordonniki 94 go Skolivskogo prikordonnogo zagonu 3 ta komendatura 93 go Liskivskogo prikordonnogo zagonu prikrivala perepravu po mostu cherez richku Rostavicya Nimci cogo ne ochikuvali tankova ataka zupinilasya na deyakij chas ale v podalshomu z dopomogoyu litaka rozvidnika voni viyavili vognevi tochki artileristiv i nakrili yih minometnim vognem litak takozh prodovzhuvav litati i obstrilyuvati poziciyi zahisnikiv sho poslabilo oboronu i dalo zmogu zajti nimcyam v selo Protipovitryanih zasobiv shob znishiti litak ne bulo Bilsh yak piv sotni oboronciv polyaglo gerojskoyu smertyu prote voni zmusili voroga toptatis na misci dali mozhlivist osnovnim silam vidijti na novij oboronnij rubizh Prikordonniki i inshi bijci yaki vcilili vidijshli dali na shid i z yednalis z inshimi vidstupayuchimi chastinami ochevidci nashi odnoselchani pam yatayut yak voni prohodyachi cherez selo prosili popiti vodi den vidavsya zharkim Podalshe prosuvannya nimciv na deyakij chas zupiniv silnij dosh yakij rozpochavsya pislya cih podij Odnoselchani stverdzhuyut sho cilu nich do sela zahodili nimecki vijska zapolonivshi vulici vijskovoyu tehnikoyu Ci podiyi detalno opisani v zbirniku Mihajla Ilyina ta Vasilya Vishnyakova Radi zhizni na zemle 86 knizi Padzheva Mihajla Grigorovicha Cherez vsyu vojnu yakij yavlyavsya uchasnikom tih podij ta kopiyi karti oboroni sela Strokiv i detalnogo opisu togo dnya komandira 94 go prikordonnogo zagonu P I Bosogo peredanih nam grupoyu Poshuk Na drugij den nimci zignali vsih lyudej na majdan bilya teperishnogo klubu Na post starosti obrali Oleksiyenko Antona Nimeckij oficer zaproponuvav bazhayuchim zapisuvatis v policayi Takih viyavilos ne bagato Kozhnij sim yi bulo nadileno po 10 sotok pshenici vrozhaj treba bulo zibrati i zerno zdati Z pershih dniv pochalis grabunki malo v kogo zalishilasya hudoba pro kurej i govoriti nichogo Nimci pochali virubuvati sadki rozmistili komendaturu Majzhe vsi Komishani nini vulici Shevchenka i N Sosninoyi buli zajnyati vijskami SS yaki shodenno hodili v lis na zanyattya Selyan shodenno gonili na robotu Bagato simej bralo sobi polonenih yaki dopomagali zbirati vrozhaj nimci dozvolyali brati lishe ukrayinciv ale j rosiyani govorili sho voni ukrayinci ce davalo zmogu bagatom iz nih zalishitis v zhivih Bagato polonenih z chasom stali partizanami Urodzhenec sela Mali Yerchiki Timofij Oleksandrovich Ilchenko v listopadi 1941 roku stvoryuye v Strokovi z chisla vijskovopolonenih pidpilnu grupu trohi piznishe na choli z Vasilem Mihajlovichem Gavrilenkom Nastala lyuta zima nimci pozabirali vsi kozhuhi yaki buli na seli Nezabarom z yavlyayutsya ogoloshennya pro nabir molodi v Nimechchinu Stosovno cogo v berezni misyaci znovu bulo zibrano zhiteliv sela bilya klubu i zachitani spiski molodi yaki mali yihati do Nimechchini Za pershij raz bulo vzyato 20 cholovik Za tri nabori yaki mali misce za chas okupaciyi bulo zabrano bilshe 50 cholovik Molod yaka ne potrapila do Nimechchini chastkovo pracyuvala v Golub yatinskomu kar yeri ce bula vazhka visnazhliva pracya Vlitku 1942 roku bula organizovana diversiya za dopomogoyu Zubovicha Sigizmunda i Oleksiyenka Antona bulo spaleno traktor i molotarku Policaj Oleksiyenko Anton buv svoyeyu lyudinoyu mav tisnij zv yazok z partizanami Bagato strokivchan dopomagalo partizanam prodovolstvom Komandirom drugogo Skvirskogo partizanskogo zagonu yakij diyav v nashij miscevosti buv Tihon Dmitrovich Bogachenko Za dopomogoyu cogo zagonu bulo splanovano i zdijsneno operaciyu Mosti 26 zhovtnya 1943 roku spaleno zaliznichnij mist v seli Golub yatin na drugij den 27 zhovtnya vechorom partizani Bogachenka pidirvali mist bilya mlina v Strokovi Odnogo dnya nimci ne dorahuvalis odnogo iz svoyih nikogo ne povidomivshi vin zanochuvav u Novoselici Nimci podumali sho jogo vbili partizani i virishili pomstitisya bagatoh strokivchan i polonenih bulo zagnano v cerkvu shob zhivcem spaliti ale na shastya zniklij v cej chas z yavivsya za sho otrimav dobrogo lyapasa vid oficera pislya chogo narod buv zvilnenij Lyudi goloduvali hlib sho zbirali z svogo nadilu viddavali nimcyam V kinci 1943 roku pochali dolinati zvuki artilerijskoyi kanonadi v selo pribulo duzhe bagato nimciv viyavilos sho radyanski vijska prorvali oboronu v napryamku Popilni 27 grudnya bij vzhe jshov na okolici Strokova v pivnichnij jogo storoni prodovzhuvavsya do pivnochi ale vijskam ne vdalosya perejti na pravij bereg tak yak mist buv zrujnovanij Pislya opivnochi koli lyudi vijshli zi svoyih shovanok zhitel sela Golovash Ivan Maksimovich pokazav brid Vijskove z yednannya pid komanduvannyam Polishuka Oleksandra Trohimovicha yakij pislya vijni pracyuvav u misti Bila Cerkva v istorichnomu muzeyi velo bij z fashistami na perepravi cherez richku Rostavicya poblizu zrujnovanogo mostu yakij z yednuvav obidvi chastini Strokova Bij tochivsya ponad dobu Na drugij den 28 grudnya silami 240 yi Kiyivsko Dniprovskoyi Chervonogo prapora ordeniv Suvorova i B Hmelnickogo strilkovoyi diviziyi pid komanduvannyam T F Umanskogo Strokiv bulo zvilneno Poranenih bijciv vidpravlyali v Saverci i Novoselicyu de rozmishuvalis polovi gospitali Vid vazhkih ran pomerli i pohovani dva geroyi Radyanskogo Soyuzu yaki vizvolyali nashe selo Semeniv B S v seli Saverci Pavlyuchenko O P v seli Novoselicya V centri sela znahoditsya bratska mogila 21 bijcya yaki zaginuli pri vizvolenni sela z sim yami yakih pislya vijni bulo vstanovleno kontakti miscevimi aktivistami provodilos listuvannya Takozh pidtrimuvavsya zv yazok z zhivimi svidkami uchasnikami vizvolennya Strokova yaki prozhivali v Kiyevi Valyayevim Mikoloyu Dmitrovichem Pavlovim Mikoloyu Dmitrovichem Kovtunom Vasilem Vasilovichem ta Stratijchukom Illeyu Illichem yakij prozhivav u misti Romni Pri vizvolenni sela bulo porujnovano bagato zhitel spaleno 19 hat primishennya shkoli poraneno bagato silskogo naselennya Na misci bratskoyi mogili bilya silskoyi radi pohovannya voyiniv 240 strileckoyi diviziyi yaki zaginuli 27 28 grudnya 1943 roku vizvolyayuchi nashe selo Strokiv v 1953 roci vstanovleno betonnu skulpturu Voyina Pid chas Drugoyi svitovoyi vijni na frontah voyuvalo 360 odnoselchan z nih 192 vidznacheno uryadovimi nagorodami 111 vklyuchayuchi finsku kompaniyu zaginuli smertyu horobrih Poleglim voyinam strokivchanam yaki zaginuli na frontah 1939 1945 rokiv v 1966 roci vstanovleno obelisk Slavi na yakomu vikarbuvano yihni imena Nashi odnoselchani brali uchast u bagatoh operaciyah po vizvolennyu teritorij yak nashih tak i yevropejskih Brati Josip ta Sigizmund Zubovichi vizvolyali Pragu Berlin Josip Zubovich buv uchasnikom Yaponskoyi vijni pislya vijni ishe rik sluzhiv na Chukotci Zhiteli nashogo sela svyato shanuyut pam yat pro vsih hto na svoyih plechah vinis tyagar strashnoyi vijni tih hto polig na polyah bitv tih komu vdalosya vizhiti povernulis u ridne selo ale vzhe na sogodni spochivayut vichnim snom tih hto polig oboronyayuchi i vizvolyayuchi nashe selo Strokiv pro yake ranishe mozhlivo i ne chuli Pid chas okupaciyi nashogo sela nimecko nacistskimi zagarbnikami shkola pracyuvala vsogo odin misyac osin 1941 roku Tilki pislya zvilnennya Strokova z yavilasya mozhlivist uchnyam znovu sisti za parti yakih na toj chas majzhe ne lishilosya tomu sidili za domashnimi stolami Shkoloyu sluguvali bilsh mensh pristosovani primishennya u buvshij popovij hati u majsterni na tomu misci zbudovano primishennya medpunktu u hatah silskih zhiteliv tak yak primishennya shkoli zgorilo pri vizvolenni sela Pislya zvilnennya vid nimeckih okupantiv selo Strokiv pochalo postupovo vidnovlyuvatis Semirichna shkola isnuvala azh do 1965 roku V cej rik bulo zakincheno budivnictvo novoyi dvopoverhovoyi shkoli za spriyannyam Maksima Tadejovicha Rilskogo do yakogo zvernulis nashi odnoselchani na choli z todishnim golovoyu kolgospu Kalinovskim Stepanom Polikarpovichem zamist odnopoverhovoyi zbuduvali dvopoverhovu i v 1967 roci vidbuvsya pershij vipusk Strokivskoyi serednoyi shkoli Za roki isnuvannya shkoli postijno zbagachuvalas materialno tehnichna baza shkoli ponovlyuvalis shkilni mebli stvoreno komp yuternij klas i t d Za chasi svogo isnuvannya v Strokivskij shkoli zdobuvali osvitu ne tilki urodzhenci nashogo Strokova ale j Novoselici Krasnyanki Malih Yerchik ta Golub yatina yaki v podalshomu znajshli svoye misce v riznih galuzyah narodnogo gospodarstva bagato z yakih prodovzhili navchannya stali vidomimi lyudmi v galuzi nauki osviti medicini divitisya Vidomi lyudi Vidnovlyuye robotu kolektivne virobnictvo za kolgospom imeni Chapayeva zakriplyuyetsya 2308 s g ugid z nih 1765 ga ornoyi zemli viroshuyut zernovi tehnichni kulturi ta ovochi Rozvivayetsya tvarinnictvo buduyutsya novi primishennya tvarinnickoyi fermi oblashtovuyetsya nova teritoriya mashinno traktornogo parku zbudovano budinok kulturi na 350 misc v yakomu rozmishuyetsya biblioteka z fondom priblizno 15 tisyach knig feldshersko akusherskij punkt 3 magazini bar dityachij sadok Z chasom buduyetsya novij adminbudinok provoditsya gazifikaciya sela po osnovnih vulicyah pokladeno asfaltove pokrittya Pridilyayetsya bagato uvagi zhitlovij zabudovi zvedeno zhitlovij budinok dlya vchiteliv po vulici Centralnij zhitlovi budinki po vulicyah Gagarina Druzhbi 1 go Travnya Polovij sho dozvolilo popovniti selo novimi sim yami omoloditi otrimati dodatkovi robochi ruki Prote ostannim chasom sposterigayemo znachne skorochennya chiselnosti zhiteliv starinnya prichin dlya cogo dostatno nestabilnist v nashij krayini reorganizaciya s g pidpriyemstv skorochennya potreb v robochij sili vnaslidok vprovadzhennya visokotehnologichnih procesiv viroshuvannya s g kultur yaki ne potrebuyut zatrat ruchnoyi praci vikoristannya bilsh produktivnoyi energonasichenoyi tehniki i t d Na danij chas osnovnimi gospodarnikami na strokivskij zemli yavlyayutsya PSP Saverci v osobi Bojchuka A K ta SFG Kirilenko yakim keruye Kirilenko A V Na orendovanih zemlyah zajmayutsya v osnovnomu viroshuvannyam zernovih ta tehnichnih kultur pridilyayut uvagu galuzi tvarinnictva Na sogodni koli v Strokovi narahovuyetsya 326 dvoriv zareyestrovano 502 osobi z yakih 345 prozhivaye postijno pracyuyut organi miscevogo samovryaduvannya shkola feldshersko akusherskij punkt poshta centr dozvillya ta vidpochinku molodi shist zakladiv torgivli Istorichna dovidka sela Strokiv bazuyetsya v osnovnomu na istorichnih materialah prote isnuye she bagato probiliv yaki potribno bude zapovnyuvati v podalshomu doslidzhenni istoriyi sela NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Vidsotokukrayinska 96 79 rosijska 1 99 virmenska 1 07 inshi ne vkazali 0 15 Vidomi lyudiprofesor doktor istorichnih nauk Vovchik Andrij Filimonovich kandidat filologichnih nauk kandidat medichnih nauk profesor kandidat yuridichnih nauk Kalinovskij Valerij Stepanovich pismennik laureat Shevchenkivskoyi premiyi Minyajlo Viktor Oleksandrovich radyanskij vijskovik Geroj Radyanskogo Soyuzu kapitan Sereda Ivan Mihajlovich kandidat matematichnih nauk profesor kandidat filologichnih nauk Zubovich Viktor SigizmundovichDiv takozhPerelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Zhitomirska oblast PrimitkiArhiv originalu za 17 zhovtnya 2016 Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih esu com ua ua Arhiv originalu za 10 serpnya 2020 Procitovano 30 zhovtnya 2018 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu StrokivPogoda v seli Strokiv 31 zhovtnya 2016 u Wayback Machine DzherelaSelo Strokiv 29 zhovtnya 2016 u Wayback Machine Sajt sela Strokiv 4 bereznya 2016 u Wayback Machine