Сигізму́нд (лат. Sigismundus; 15 лютого 1368 — 9 грудня 1437) — імператор Священної Римської імперії (1433—1437). Король Угорщини (1387—1437) і Богемії (1419—1421, 1436—1437). Маркграф Бранденбурзький (1378–1388, 1411–1415). Останній представник чоловічої лінії німецького Люксембурзького дому. Народився у Нюрнберзі, Німеччина. Син Карла IV, імператора Священної Римської імперії, та Єлизавети Померанської. 1385 року одружився з угорською королевою Марією, завдяки чому через 2 роки здобув угорську корону. 1396 року організував Нікопольський хрестовий похід, який розбили Османи. У 1402—1403 роках воював проти рідного брата, богемського короля Венцеслава IV, претедуючи на його корону. 1408 року заснував Орден Дракона для боротьби з турками. Поступово заволодів тронами Хорватії, Німеччини та Богемії. Сприяв проведенню Констанцького собору в 1414—1418 роках, який завершив розкол папства і призвів до Гуситських воєн. 1429 року взяв участь у Луцькому з'їзді. Помер у Зноймо, Богемія. Похований у Новограді, Угорщина. Його спадок перейшов до Фрідріха III з Габсбурзького дому.
Сигізмунд | ||
| ||
---|---|---|
31 травня 1433 — 12 вересня 1437 | ||
Попередник: | Карл IV | |
Наступник: | Фрідріх III Мирний | |
Народження: | 9 грудня 1368 Нюрнберг | |
Смерть: | 27 жовтня 1437 (68 років) Зноймо | |
Поховання: | Орадя, Румунія | |
Країна: | Священна Римська імперія і Угорщина | |
Релігія: | католицька церква | |
Рід: | Люксембурги | |
Батько: | Карл IV | |
Мати: | Єлизавета Померанська | |
Шлюб: | Марія Угорська | |
Діти: | Єлизавета | |
Нагороди: | ||
| ||
|
Імена
- Сигізму́нд (лат. Sigismundus) — офіційно у тогочасних документах.
- Зікмунд (чеськ. Zikmund) — у чеській історіографії та чеських тогочасних документах.
- Жигмонд (угор. Zsigmond) — в угорській історіографії.
- Жігмунд (хорв. Žigmund) — в хорватській історіографії.
- Сигізму́нд Люксембурзький (нім. Sigismund von Luxemburg, чеськ. Zikmund Lucemburský, хорв. Žigmund Luksemburški, угор. Luxemburgi Zsigmond) — за назвою династії.
Біографія
Маркграф
На початку свого правління Сигізмунд I був змушений вести запеклу боротьбу за владу. Хоча 1379 року він офіційно заручився з угорською та польською принцесою Марією, однак і в Угорщині, і в Польщі почалась боротьба за трон.
Попри те, що на вимогу короля Людовіка I, 25 липня 1382 року делегація польських князів принесла присягу на вірність Сигізмунда і Марії, після смерті Людовіка І, частина польської шляхти виступила проти Сигізмунда й розпочалась Громадянська війна у Великопольщі (1382–1385), яка закінчилась програшем Марії та Сигізмунда. Угорсько-польська династична унія була розірвана, а Королевою Польщі була проголошена Ядвіга Анжуйська.
У 1385 році Сигізмунд одружився з угорською королевою Марією, однак і в Угорщині, і в Польщі продовжувалась боротьба за владу, а королева-мати Єлизавета Боснійська і Марія потрапили у полон до ворожих їм володарів Хорватії.
В Угорщині, за підтримки хорватської шляхти король Карл домігся, щоб Марія зреклася трону, а сам коронувався королем Угорщини 31 грудня 1385 року як Карл II. Проте варто хорватам виїхати, як становище короля Карла різко похитнулося. Королева-мати запросила його у свій замок, де його вбили.
Тим часом Ядвіга вирушила військовим походом на Королівство Русі, яке до того часу було під владою Марії та її намісника в Королівстві Русі Володислава Опольчика, й захопила Львів і Галичину.
Угорський король
1387 року чеський королевич Сигізмунд був обраний королем Угорщини та Хорватії. Протягом наступного десятиліття відбувалися постійні протистояння між різними таборами, які ворогували. 1395 року королева Марія померла.
1396 року Папа Римський Боніфацій IX проголосив хрестовий похід проти османів, в якому взяло участь багато європейських країн, зокрема Франція, Венеція, Хорватія, Угорщина, Валахія, Болгарія та інші. Проте, похід закінчився поразкою об'єднаних військ під болгарським містом Нікополем.
Сигізмунд, після повернення з походу стикається з внутрішньої опозицією великих баронів й князів, які не бажали самостійного правління короля. В цей час в країні відбулася ціла низка повстань проти королівської влади.
Під час боротьби за хорватську корону з королем Владиславом Великодушним, 27 лютого 1397 року Сигізмунд організував Кривавий Сабор в Крижевці, під час якого було вбито близько 200 представників хорватської найвищої знаті.
1401 року король був захоплений угорськими магнатами, яким вимушений був надати поступки. Через декілька місяців звільнений, залишив Угорщину, куди повернувся 1402 року. В цей час на його бік перейшов впливовий магнат Міклош II Гараї. У вирішальну фазу протистояння з магнатами увійшло 1403 року, коли у відповідь на відмову Сигізмунда I виконувати рішення від 1401 року лідери опозиції палатин Детрит Бебек і канцлер Янош Каніжаі підтримали короля Неаполя Владислава Анжуйського. Владислав окупував Далмацію і був коронований в серпні 1403 року Задарі як король Угорщини й Хорватії. Проте ще до грудня 1403 року він повернувся до Неаполя, залишивши в Далмації свого боснійського васала Хрвоє Вукчич Хрватініча.
Сигізмунд знайшов собі союзника в особі бана Хорватії, Славонії та Долмації Германа II Циллі. В обмін на військову підтримку, яка дозволила йому розбити внутрішніх та зовнішніх суперників, Сигізмунд 1408 року одружився з дочкою Германа Барбарою Циллі.
Бажаючи закріпити свою владу, 12 грудня 1408 року з нагоди перемоги в Боснії Сигізмунд заснував Королівське Лицарське Товариство Дракона. Як зразок для нового об'єднання був узятий Орден Св. Георгія, заснований 1326 року угорським королем Карлом Робертом.
Після смерті чеського короля Венцеслава IV (1419), гусити підняли повстання проти претендента на трон імператора Сигізмунда I Люксембурга, й запропонували чеську корону польському королю Владиславу II Ягайлу. А коли той відмовився, то — Великому князю Литовському Вітовту. Той погодився, але заявив чехам, що сам виїхати не може.
14 липня 1420 року Ян Жижка розгромив війська Сигізмунда під Прагою (битва біля Віткової гори). 1421 року чеський сейм оголосив Сигізмунда таким, що втратив чеський престол.
1422 року Вітовт послав до Чехії 5-тисячне військо, й призначив королівським намісником у Богемії Сигізмунда Корибутовича.
Під натиском гуситської армії та литовських підрозділів, якими керував королівський намісник Богемії Сигізмунд Корибутович, війська Сигізмунда I відступили до Угорщини. 16 травня 1422 року Корибутович увійшов до Праги, де був проголошений правителем Чехії.
Тим часом Папа Римський Мартин V почав тиснути на Вітовта і Ягайла, щоб Сигізмунд Корибутович покинув Чехію. 24 грудня 1423 року, відповідно до угоди Ягайла з імператором Сигізмундом I, Корибутович зі своєю армією залишив Прагу.
1424 року чеські посли звернулись до Сигізмунда Корибутовича, щоб він прийняв пропозицію зайняти чеський трон. 29 червня 1424 року Корибутович, на чолі з 1 500 загону, знову вступив до Праги. Там він був проголошений королем, але коронований не був.
16 червня 1426 року армія під проводом Корибутовича перемогла імператорські війська Сигізмунда I у битві біля Усті-над-Лабем.
Після цього почались переговори між Сигізмундом, Ягайлом та Корибутовичем. Невдоволені самим фактом переговорів загони радикальних таборитів підняли повстання.
Гуситські війни тривали до 1430-х років.
Лише після 1436 року Сигізмунд за підтримки католиків на чолі з Олдржіхом II з Рожмберку став повноправним королем Чехії.
Луцький з'їзд
Скликаний з відома та згоди Сигізмунда за ініціативою Великого князя литовського Вітовта з метою вирішення низки політичних та економічних питань Центрально-Східної Європи. Вітовт планував вирішити на ініційованому ним зібранні питання османської загрози для Європи, гуситську проблему, та, принагідно, питання власної коронації в статусі короля Литви, про що вів дипломатичне листування із Сигізмундом Люксембурзьким ще від 1428 року.
Сигізмунд хотів повністю відділити Литву від Польщі, щоб послабити вплив останньої на угорців і прусів, позаяк Сигізмунд мав там свої інтереси. Надалі він хотів створити союз між литвинами, угорцями, німцями проти польської держави.
З'їзд європейських монархів був значною подією в історії середньовічного Луцька, хоча й через суперечки між головними його учасниками не мав суттєвого впливу на політичне життя тогочасної Європи.
Особисте життя
Сигізмунд I Люксембург був одружений двічі. Першою дружиною була Марія Анжуйська, з якою він одружився у 1385 році. Марія померла 17 травня 1395 року, при нез'ясованих обставинах, бувши вагітною, не залишивши після себе спадкоємців. У 1405 році, ймовірно на Різдво, частково таємно, Сигізмунд знову одружився з Барбарою Цельською, родичкою Марії. Проте фактично шлюб було визнано в 1408 році, коли Барбару коронували угорською короною.
Титули
Березень 1387:
- лат. Nos Sigismundus Dei gratia Marchio Brandenburgensis, sacri romani imperii Archicamerarius, nec non regni Hungarie Dominus.
- Ми, Сигізмунд, Божою милістю, маркграф Бранденбурзький, верховний камерарій Священної Римської імперії, а також господар Угорського королівства.
Королівські
- Сигізмунд успадкував богемську корону від брата Венцеслава IV, який помер 1419 року.
- До 1436 року Сигізмунда не визнавали королем усіх земель Богемської корони через гуситську опозицію.
Травень 1387:
- лат. Nos Sigismundus dei gracia Hungarie Dalmacie Croacie Rame Servie Galicie Lodomerie Comanie Bulgarieque rex, marchio Brandemburgensis, sacri Romani Imperii archicamerarius, atque Boemie et Luczemburgensis heres.
- Ми, Сигізмунд, Божою милістю, король Угорщини, Далмації, Хорватії, Рами, Сербії, Галичини, Волині, Куманії та Болгарії; маркграф Бранденбурзький; верховний камерарій Священної Римської імперії; а також дідич Богемський і Люксембурзький.
Липень 1390:
- лат. Sigismundus Dei gratia Hungarie, Dalmatie, Croatie, Rame, Seruie, Gallitie, Lodomerie, Comanie, Bulgarieque rex ac marchio Brandenburgensis, sacri Romani imperii archicamararius, necnon Bohemie et Lucemburgensis heres.
Квітень 1409:
- лат. Sigismundus dei gracia rex Hungarie, Dalmacie, Croacie etc. marchioque Brandenburgicus etc. sacri Romani imperii vicarius generalis et regni Bohemie gubernator.
- Сигізмунд, Божою милістю, король Угорщини, Далмації, Хорватії тощо; маркграф Бранденбурзький тощо; генеральний вікарій Священної Римської імперії та губернатор Богемського королівства.
Серпень 1411:
- лат. Sigismundus Dei gratia Romanorum rex semper Augustus, ac Hungarie, Dalmacie, Croacie, Rame, Seruie, Galicie, Lodomerie, Cumanie, Bulgarieque rex, marchio Brandenburgensis, nec non Bohemie et Lucemburgensis heres.
- Ми, Сигізмунд, Божою милістю, король римлян, вічно священний; король Угорщини, Далмації, Хорватії, Рами, Сербії, Галичини, Волині, Куманії та Болгарії; маркграф Бранденбурзький, а також дідич Богемський і Люксембурзький.
Липень 1420:
- лат. Sigismundus, Dei gratiâ, Romanorum Rex semper Augustus & Hungariæ, Bohemiæ, Dalmatiæ, Croatiæ, &c. Rex.
- Сигізмунд, Божою милістю, король римлян, вічно священний; король Угорщини, Богемії, Далмації, Хорватії тощо.
Лютий 1421:
- нім. Wir Sigmund von gotis gnoden romiseher könig zu allen czeiten merer dez reiches, vnd zu Vngern, zu Behmen, Dalmacien, Croacien zc könig.
Травень 1422:
- пол. Sigmund boži milosti knieže Litewské, od najoswiecenějšieho kniežete a pána p. Alexandra jinak Witolda boží milosti kneze welíkého Litewského, krále Českého požádaného.
Березень 1426:
- лат. Nos Sigismundus, Dei gratia, Romanorum Rex semper Augustus ac Hungariæ, Boohmiæ, Dalmatiæ, Croatiæ, &c. Rex.
Жовтень 1431:
- лат. Nos Sigismundus dei gracia Romanorum rex semper augustus, ac Hungarie, Bohemie, Dalmacie, Croacie etc. rex.
Імператорський
- Довгий титул
Жовтень 1436:
- лат. Sigismundus diuina fauente clemencia Romanorum imperator semper augustus ac Hungarie, Boemie, Dalmacie, Croacie, Rame, Seruie, Gallicie, Lodomerie, Cumanie, Bulgarieque rex
- Сигізмунд, Божественним милосердям, імператор римлян, вічно священний; король Угорщини, Богемії, Далмації, Хорватії, Рами, Сербії, Галичини, Волині, Куманії та Болгарії.
- Короткий титул
Червень 1437:
- чеськ. My Sigmund z bozie milosti Rzimsky cziesarz wzdy rozmnozitel rzisse a Vhersky, Czesky, Dalmaczsky, Charwatsky etc. kral
Серпень 1437:
- нім. Wir Sigmund, von Gotes gnaden Romischer keiser, czu allen czeiten merer des Reichs, und czu Hungern, czu Behem, Dalmacien, Croacien etc. kunig.
Сім'я
- Батько: Карл IV Люксембурзький, імператор Священної Римської імперії.
- Матір: Єлизавета Померанська, померанська герцогиня.
- Дружини:
- 1-а дружина: Марія (1371—1395), королева Угорщини, донька угорського короля Людовіка.
- 2-а дружина: Барбара Цельська
- Єлизавета Люксембурзька, дружина австрійського герцога Альбрехта II.
В культурі
Відео-ігри
Примітки
- Czoernig, Karl (Freiherr) von. Ethnographie der Oesterreichischen monarchie. Wien : K.-K. Hof- und Staatsdruckerei, 1849-. Band II (1857); p.339; Doc. № g.
- Bocek, Antonin; Chytil, Josef; Chlumecky, Peter, Ritter von; Brandl, Vincenc; Bretholz, Bertold. Codex diplomaticus et epistolaris Moraviae. Olomucii : Aloysii Skarnitzl, 1836-1903, Band 11; p.381; Doc. № 431.
- Lukinich, Imre. Documenta historiam Valachorum in Hungaria illustrantia usque ad annum 1400 p. Christum. Budapest : 1941, p.392; Doc. № 355.
- Reizner, János. Szeged története. Szeged szab. kirf város könzönsége, 1897-1900, p.18; Doc. № VI.
- Vjestnik Kr. hrvatsko-slavonsko-dalmatinskog zemaljskog arkiva / Vjesnik Kr. državnog arkiva / Arhivski vjesnik. Zagreb : 1899-. godina II (1900); p.219; Doc. № 17
- Lünig 1710-1722, p.71; Doc. № LV.
- Věstník Královské české společnosti nauk. Trída filosoficko-historicko-jazykozpytná = Sitzungsberichte der Königl.-Böhmischen Gesellschaft der Wissenschaften. Classe für Philosophie, Geschichte und Philologie = Mémoires de la Société Royale des Lettres et des Sciences de Bohême, Classe des Lettres. Praha : 1887- . Ročník / Jahrgang 1903; I; p.4-5; Doc. № 1.
- Archiv Český čili staré písemné památky české i moravské. Praha : 1840- . díl III (1844); B.V; p.239; Doc. № 29.
- Lünig 1710-1722, p.326; Doc. № CCXXXVII.
- Reizner, János. Szeged története. Szeged szab. kirf város könzönsége, 1897-1900, p.31; Doc. № XVI.
- Codex juris municipalis regni Bohemiae... díl I; p.230; Doc. № 141.
- Pangerl, Mathias. Urkundenbuch des ehemaligen Cistercienserstiftes Goldenkron in Böhmen. Wien : Gerold, 1872, Fontes rerum Austriacarum = österreichische Geschichtsquellen; Abtheilung II; Band XXXVII, p.427-428; Doc. №№ CLXXXV.
- Codex juris municipalis regni Bohemiae... díl IV; part.1; p.377; Doc. № 266
Бібліографія
Джерела
- Čelakovský, Jaromír, Haas, Antonín. Sbírka pramenů práva městského království českého = Codex juris municipalis regni Bohemiae. Praha : 1886-.
- Lünig, Johann Christian. Das teutsche Reichs-Archiv. Leipzig : F. Lanckischens Erben, 1710-1722, Band 6; Partis Specialis Continuatio I; Fortsetzung I.
Довідники
- Lindner, Theodor. Sigmund // Allgemeine Deutsche Biographie. Leipzig, 1892, Band 34, S. 267–282.
- Schlotheuber, Eva. Sigismund. // Neue Deutsche Biographie. Berlin, 2010, Band 24, S. 358–361 (Digitalisat).
- Сиґізмунд Люксембурзький // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Сигізмунд Люксембург
Попередник Карл IV Люксембург | ![]() | Імператор Священної Римської імперії 1433-1437 | ![]() | Наступник Фрідріх III Мирний |
Попередник Марія Угорська | ![]() | Король Угорщини 1387-1437 разом з Марією I[] | ![]() | Наступник Альбрехт II |
Попередник Марія Угорська | ![]() | Король Хорватії 1387-1437 разом з Марією I | ![]() | Наступник Альбрехт II |
Попередник Рупрехт Пфальцський | ![]() | Король Німеччини 1411-1437 | ![]() | Наступник Альбрехт II |
Попередник Вацлав IV Сигізмунд Корибутович | ![]() | Король Богемії 1419-1421 1436-1437 | ![]() | Наступник Альбрехт II |
Попередник Марія Угорська Карл Малий | ![]() | Король Галичини та Володимирії 31 березня 1387—жовтень 1387 фактичний правитель жовтень 1387-1437 титулярний правитель | ![]() | Наступник Єлизавета Люксембурзька |
Попередник Венцель | ![]() | Курфюрст Бранденбургу 1378-1388 1410-1415 | ![]() | Наступник Фрідріх I |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Sigizmund Sigizmu nd lat Sigismundus 15 lyutogo 1368 13680215 9 grudnya 1437 imperator Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi 1433 1437 Korol Ugorshini 1387 1437 i Bogemiyi 1419 1421 1436 1437 Markgraf Brandenburzkij 1378 1388 1411 1415 Ostannij predstavnik cholovichoyi liniyi nimeckogo Lyuksemburzkogo domu Narodivsya u Nyurnberzi Nimechchina Sin Karla IV imperatora Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi ta Yelizaveti Pomeranskoyi 1385 roku odruzhivsya z ugorskoyu korolevoyu Mariyeyu zavdyaki chomu cherez 2 roki zdobuv ugorsku koronu 1396 roku organizuvav Nikopolskij hrestovij pohid yakij rozbili Osmani U 1402 1403 rokah voyuvav proti ridnogo brata bogemskogo korolya Venceslava IV preteduyuchi na jogo koronu 1408 roku zasnuvav Orden Drakona dlya borotbi z turkami Postupovo zavolodiv tronami Horvatiyi Nimechchini ta Bogemiyi Spriyav provedennyu Konstanckogo soboru v 1414 1418 rokah yakij zavershiv rozkol papstva i prizviv do Gusitskih voyen 1429 roku vzyav uchast u Luckomu z yizdi Pomer u Znojmo Bogemiya Pohovanij u Novogradi Ugorshina Jogo spadok perejshov do Fridriha III z Gabsburzkogo domu SigizmundSigizmund Imperator Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi 31 travnya 1433 12 veresnya 1437 Poperednik Karl IV Nastupnik Fridrih III Mirnij Narodzhennya 9 grudnya 1368 1368 12 09 NyurnbergSmert 27 zhovtnya 1437 1437 10 27 68 rokiv ZnojmoPohovannya Oradya RumuniyaKrayina Svyashenna Rimska imperiya i UgorshinaReligiya katolicka cerkvaRid LyuksemburgiBatko Karl IVMati Yelizaveta PomeranskaShlyub Mariya UgorskaDiti Yelizaveta Nagorodi Zolota troyanda 1415 Mediafajli b u Vikishovishi Roboti u VikidzherelahImenaSigizmu nd lat Sigismundus oficijno u togochasnih dokumentah Zikmund chesk Zikmund u cheskij istoriografiyi ta cheskih togochasnih dokumentah Zhigmond ugor Zsigmond v ugorskij istoriografiyi Zhigmund horv Zigmund v horvatskij istoriografiyi Sigizmu nd Lyuksemburzkij nim Sigismund von Luxemburg chesk Zikmund Lucembursky horv Zigmund Luksemburski ugor Luxemburgi Zsigmond za nazvoyu dinastiyi BiografiyaMarkgraf Na pochatku svogo pravlinnya Sigizmund I buv zmushenij vesti zapeklu borotbu za vladu Hocha 1379 roku vin oficijno zaruchivsya z ugorskoyu ta polskoyu princesoyu Mariyeyu odnak i v Ugorshini i v Polshi pochalas borotba za tron Popri te sho na vimogu korolya Lyudovika I 25 lipnya 1382 roku delegaciya polskih knyaziv prinesla prisyagu na virnist Sigizmunda i Mariyi pislya smerti Lyudovika I chastina polskoyi shlyahti vistupila proti Sigizmunda j rozpochalas Gromadyanska vijna u Velikopolshi 1382 1385 yaka zakinchilas prograshem Mariyi ta Sigizmunda Ugorsko polska dinastichna uniya bula rozirvana a Korolevoyu Polshi bula progoloshena Yadviga Anzhujska U 1385 roci Sigizmund odruzhivsya z ugorskoyu korolevoyu Mariyeyu odnak i v Ugorshini i v Polshi prodovzhuvalas borotba za vladu a koroleva mati Yelizaveta Bosnijska i Mariya potrapili u polon do vorozhih yim volodariv Horvatiyi V Ugorshini za pidtrimki horvatskoyi shlyahti korol Karl domigsya shob Mariya zreklasya tronu a sam koronuvavsya korolem Ugorshini 31 grudnya 1385 roku yak Karl II Prote varto horvatam viyihati yak stanovishe korolya Karla rizko pohitnulosya Koroleva mati zaprosila jogo u svij zamok de jogo vbili Tim chasom Yadviga virushila vijskovim pohodom na Korolivstvo Rusi yake do togo chasu bulo pid vladoyu Mariyi ta yiyi namisnika v Korolivstvi Rusi Volodislava Opolchika j zahopila Lviv i Galichinu Ugorskij korol 1387 roku cheskij korolevich Sigizmund buv obranij korolem Ugorshini ta Horvatiyi Protyagom nastupnogo desyatilittya vidbuvalisya postijni protistoyannya mizh riznimi taborami yaki voroguvali 1395 roku koroleva Mariya pomerla 1396 roku Papa Rimskij Bonifacij IX progolosiv hrestovij pohid proti osmaniv v yakomu vzyalo uchast bagato yevropejskih krayin zokrema Franciya Veneciya Horvatiya Ugorshina Valahiya Bolgariya ta inshi Prote pohid zakinchivsya porazkoyu ob yednanih vijsk pid bolgarskim mistom Nikopolem Sigizmund pislya povernennya z pohodu stikayetsya z vnutrishnoyi opoziciyeyu velikih baroniv j knyaziv yaki ne bazhali samostijnogo pravlinnya korolya V cej chas v krayini vidbulasya cila nizka povstan proti korolivskoyi vladi Pid chas borotbi za horvatsku koronu z korolem Vladislavom Velikodushnim 27 lyutogo 1397 roku Sigizmund organizuvav Krivavij Sabor v Krizhevci pid chas yakogo bulo vbito blizko 200 predstavnikiv horvatskoyi najvishoyi znati 1401 roku korol buv zahoplenij ugorskimi magnatami yakim vimushenij buv nadati postupki Cherez dekilka misyaciv zvilnenij zalishiv Ugorshinu kudi povernuvsya 1402 roku V cej chas na jogo bik perejshov vplivovij magnat Miklosh II Garayi U virishalnu fazu protistoyannya z magnatami uvijshlo 1403 roku koli u vidpovid na vidmovu Sigizmunda I vikonuvati rishennya vid 1401 roku lideri opoziciyi palatin Detrit Bebek i kancler Yanosh Kanizhai pidtrimali korolya Neapolya Vladislava Anzhujskogo Vladislav okupuvav Dalmaciyu i buv koronovanij v serpni 1403 roku Zadari yak korol Ugorshini j Horvatiyi Prote she do grudnya 1403 roku vin povernuvsya do Neapolya zalishivshi v Dalmaciyi svogo bosnijskogo vasala Hrvoye Vukchich Hrvatinicha Sigizmund znajshov sobi soyuznika v osobi bana Horvatiyi Slavoniyi ta Dolmaciyi Germana II Cilli V obmin na vijskovu pidtrimku yaka dozvolila jomu rozbiti vnutrishnih ta zovnishnih supernikiv Sigizmund 1408 roku odruzhivsya z dochkoyu Germana Barbaroyu Cilli Bazhayuchi zakripiti svoyu vladu 12 grudnya 1408 roku z nagodi peremogi v Bosniyi Sigizmund zasnuvav Korolivske Licarske Tovaristvo Drakona Yak zrazok dlya novogo ob yednannya buv uzyatij Orden Sv Georgiya zasnovanij 1326 roku ugorskim korolem Karlom Robertom Pislya smerti cheskogo korolya Venceslava IV 1419 gusiti pidnyali povstannya proti pretendenta na tron imperatora Sigizmunda I Lyuksemburga j zaproponuvali chesku koronu polskomu korolyu Vladislavu II Yagajlu A koli toj vidmovivsya to Velikomu knyazyu Litovskomu Vitovtu Toj pogodivsya ale zayaviv cheham sho sam viyihati ne mozhe 14 lipnya 1420 roku Yan Zhizhka rozgromiv vijska Sigizmunda pid Pragoyu bitva bilya Vitkovoyi gori 1421 roku cheskij sejm ogolosiv Sigizmunda takim sho vtrativ cheskij prestol 1422 roku Vitovt poslav do Chehiyi 5 tisyachne vijsko j priznachiv korolivskim namisnikom u Bogemiyi Sigizmunda Koributovicha Pid natiskom gusitskoyi armiyi ta litovskih pidrozdiliv yakimi keruvav korolivskij namisnik Bogemiyi Sigizmund Koributovich vijska Sigizmunda I vidstupili do Ugorshini 16 travnya 1422 roku Koributovich uvijshov do Pragi de buv progoloshenij pravitelem Chehiyi Tim chasom Papa Rimskij Martin V pochav tisnuti na Vitovta i Yagajla shob Sigizmund Koributovich pokinuv Chehiyu 24 grudnya 1423 roku vidpovidno do ugodi Yagajla z imperatorom Sigizmundom I Koributovich zi svoyeyu armiyeyu zalishiv Pragu 1424 roku cheski posli zvernulis do Sigizmunda Koributovicha shob vin prijnyav propoziciyu zajnyati cheskij tron 29 chervnya 1424 roku Koributovich na choli z 1 500 zagonu znovu vstupiv do Pragi Tam vin buv progoloshenij korolem ale koronovanij ne buv 16 chervnya 1426 roku armiya pid provodom Koributovicha peremogla imperatorski vijska Sigizmunda I u bitvi bilya Usti nad Labem Pislya cogo pochalis peregovori mizh Sigizmundom Yagajlom ta Koributovichem Nevdovoleni samim faktom peregovoriv zagoni radikalnih taboritiv pidnyali povstannya Gusitski vijni trivali do 1430 h rokiv Lishe pislya 1436 roku Sigizmund za pidtrimki katolikiv na choli z Oldrzhihom II z Rozhmberku stav povnopravnim korolem Chehiyi Luckij z yizd Dokladnishe Z yizd yevropejskih monarhiv u Lucku Portret Sigizmunda I Lyuksemburga Hud Albreht Dyurer 1512 r Sklikanij z vidoma ta zgodi Sigizmunda za iniciativoyu Velikogo knyazya litovskogo Vitovta z metoyu virishennya nizki politichnih ta ekonomichnih pitan Centralno Shidnoyi Yevropi Vitovt planuvav virishiti na inicijovanomu nim zibranni pitannya osmanskoyi zagrozi dlya Yevropi gusitsku problemu ta prinagidno pitannya vlasnoyi koronaciyi v statusi korolya Litvi pro sho viv diplomatichne listuvannya iz Sigizmundom Lyuksemburzkim she vid 1428 roku Sigizmund hotiv povnistyu viddiliti Litvu vid Polshi shob poslabiti vpliv ostannoyi na ugorciv i prusiv pozayak Sigizmund mav tam svoyi interesi Nadali vin hotiv stvoriti soyuz mizh litvinami ugorcyami nimcyami proti polskoyi derzhavi Z yizd yevropejskih monarhiv buv znachnoyu podiyeyu v istoriyi serednovichnogo Lucka hocha j cherez superechki mizh golovnimi jogo uchasnikami ne mav suttyevogo vplivu na politichne zhittya togochasnoyi Yevropi Osobiste zhittyaSigizmund I Lyuksemburg buv odruzhenij dvichi Pershoyu druzhinoyu bula Mariya Anzhujska z yakoyu vin odruzhivsya u 1385 roci Mariya pomerla 17 travnya 1395 roku pri nez yasovanih obstavinah buvshi vagitnoyu ne zalishivshi pislya sebe spadkoyemciv U 1405 roci jmovirno na Rizdvo chastkovo tayemno Sigizmund znovu odruzhivsya z Barbaroyu Celskoyu rodichkoyu Mariyi Prote faktichno shlyub bulo viznano v 1408 roci koli Barbaru koronuvali ugorskoyu koronoyu TituliBerezen 1387 lat Nos Sigismundus Dei gratia Marchio Brandenburgensis sacri romani imperii Archicamerarius nec non regni Hungarie Dominus Mi Sigizmund Bozhoyu milistyu markgraf Brandenburzkij verhovnij kamerarij Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi a takozh gospodar Ugorskogo korolivstva Korolivski Sigizmund uspadkuvav bogemsku koronu vid brata Venceslava IV yakij pomer 1419 roku Do 1436 roku Sigizmunda ne viznavali korolem usih zemel Bogemskoyi koroni cherez gusitsku opoziciyu Traven 1387 lat Nos Sigismundus dei gracia Hungarie Dalmacie Croacie Rame Servie Galicie Lodomerie Comanie Bulgarieque rex marchio Brandemburgensis sacri Romani Imperii archicamerarius atque Boemie et Luczemburgensis heres Mi Sigizmund Bozhoyu milistyu korol Ugorshini Dalmaciyi Horvatiyi Rami Serbiyi Galichini Volini Kumaniyi ta Bolgariyi markgraf Brandenburzkij verhovnij kamerarij Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi a takozh didich Bogemskij i Lyuksemburzkij Lipen 1390 lat Sigismundus Dei gratia Hungarie Dalmatie Croatie Rame Seruie Gallitie Lodomerie Comanie Bulgarieque rex ac marchio Brandenburgensis sacri Romani imperii archicamararius necnon Bohemie et Lucemburgensis heres Kviten 1409 lat Sigismundus dei gracia rex Hungarie Dalmacie Croacie etc marchioque Brandenburgicus etc sacri Romani imperii vicarius generalis et regni Bohemie gubernator Sigizmund Bozhoyu milistyu korol Ugorshini Dalmaciyi Horvatiyi tosho markgraf Brandenburzkij tosho generalnij vikarij Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi ta gubernator Bogemskogo korolivstva Serpen 1411 lat Sigismundus Dei gratia Romanorum rex semper Augustus ac Hungarie Dalmacie Croacie Rame Seruie Galicie Lodomerie Cumanie Bulgarieque rex marchio Brandenburgensis nec non Bohemie et Lucemburgensis heres Mi Sigizmund Bozhoyu milistyu korol rimlyan vichno svyashennij korol Ugorshini Dalmaciyi Horvatiyi Rami Serbiyi Galichini Volini Kumaniyi ta Bolgariyi markgraf Brandenburzkij a takozh didich Bogemskij i Lyuksemburzkij Lipen 1420 lat Sigismundus Dei gratia Romanorum Rex semper Augustus amp Hungariae Bohemiae Dalmatiae Croatiae amp c Rex Sigizmund Bozhoyu milistyu korol rimlyan vichno svyashennij korol Ugorshini Bogemiyi Dalmaciyi Horvatiyi tosho Lyutij 1421 nim Wir Sigmund von gotis gnoden romiseher konig zu allen czeiten merer dez reiches vnd zu Vngern zu Behmen Dalmacien Croacien zc konig Traven 1422 pol Sigmund bozi milosti knieze Litewske od najoswiecenejsieho kniezete a pana p Alexandra jinak Witolda bozi milosti kneze welikeho Litewskeho krale Ceskeho pozadaneho Berezen 1426 lat Nos Sigismundus Dei gratia Romanorum Rex semper Augustus ac Hungariae Boohmiae Dalmatiae Croatiae amp c Rex Zhovten 1431 lat Nos Sigismundus dei gracia Romanorum rex semper augustus ac Hungarie Bohemie Dalmacie Croacie etc rex Imperatorskij Dovgij titul Zhovten 1436 lat Sigismundus diuina fauente clemencia Romanorum imperator semper augustus ac Hungarie Boemie Dalmacie Croacie Rame Seruie Gallicie Lodomerie Cumanie Bulgarieque rex Sigizmund Bozhestvennim miloserdyam imperator rimlyan vichno svyashennij korol Ugorshini Bogemiyi Dalmaciyi Horvatiyi Rami Serbiyi Galichini Volini Kumaniyi ta Bolgariyi Korotkij titul Cherven 1437 chesk My Sigmund z bozie milosti Rzimsky cziesarz wzdy rozmnozitel rzisse a Vhersky Czesky Dalmaczsky Charwatsky etc kral Serpen 1437 nim Wir Sigmund von Gotes gnaden Romischer keiser czu allen czeiten merer des Reichs und czu Hungern czu Behem Dalmacien Croacien etc kunig Sim yaDokladnishe Lyuksemburgi Batko Karl IV Lyuksemburzkij imperator Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi Matir Yelizaveta Pomeranska pomeranska gercoginya Druzhini 1 a druzhina Mariya 1371 1395 koroleva Ugorshini donka ugorskogo korolya Lyudovika 2 a druzhina Barbara Celska Yelizaveta Lyuksemburzka druzhina avstrijskogo gercoga Albrehta II V kulturiVideo igri 2018 Kingdom Come DeliverancePrimitkiCzoernig Karl Freiherr von Ethnographie der Oesterreichischen monarchie Wien K K Hof und Staatsdruckerei 1849 Band II 1857 p 339 Doc g Bocek Antonin Chytil Josef Chlumecky Peter Ritter von Brandl Vincenc Bretholz Bertold Codex diplomaticus et epistolaris Moraviae Olomucii Aloysii Skarnitzl 1836 1903 Band 11 p 381 Doc 431 Lukinich Imre Documenta historiam Valachorum in Hungaria illustrantia usque ad annum 1400 p Christum Budapest 1941 p 392 Doc 355 Reizner Janos Szeged tortenete Szeged szab kirf varos konzonsege 1897 1900 p 18 Doc VI Vjestnik Kr hrvatsko slavonsko dalmatinskog zemaljskog arkiva Vjesnik Kr drzavnog arkiva Arhivski vjesnik Zagreb 1899 godina II 1900 p 219 Doc 17 Lunig 1710 1722 p 71 Doc LV Vestnik Kralovske ceske spolecnosti nauk Trida filosoficko historicko jazykozpytna Sitzungsberichte der Konigl Bohmischen Gesellschaft der Wissenschaften Classe fur Philosophie Geschichte und Philologie Memoires de la Societe Royale des Lettres et des Sciences de Boheme Classe des Lettres Praha 1887 Rocnik Jahrgang 1903 I p 4 5 Doc 1 Archiv Cesky cili stare pisemne pamatky ceske i moravske Praha 1840 dil III 1844 B V p 239 Doc 29 Lunig 1710 1722 p 326 Doc CCXXXVII Reizner Janos Szeged tortenete Szeged szab kirf varos konzonsege 1897 1900 p 31 Doc XVI Codex juris municipalis regni Bohemiae dil I p 230 Doc 141 Pangerl Mathias Urkundenbuch des ehemaligen Cistercienserstiftes Goldenkron in Bohmen Wien Gerold 1872 Fontes rerum Austriacarum osterreichische Geschichtsquellen Abtheilung II Band XXXVII p 427 428 Doc CLXXXV Codex juris municipalis regni Bohemiae dil IV part 1 p 377 Doc 266BibliografiyaDzherela Celakovsky Jaromir Haas Antonin Sbirka pramenu prava mestskeho kralovstvi ceskeho Codex juris municipalis regni Bohemiae Praha 1886 Lunig Johann Christian Das teutsche Reichs Archiv Leipzig F Lanckischens Erben 1710 1722 Band 6 Partis Specialis Continuatio I Fortsetzung I Dovidniki Lindner Theodor Sigmund Allgemeine Deutsche Biographie Leipzig 1892 Band 34 S 267 282 Schlotheuber Eva Sigismund Neue Deutsche Biographie Berlin 2010 Band 24 S 358 361 Digitalisat Sigizmund Lyuksemburzkij Universalnij slovnik enciklopediya 4 te vid K Teka 2006 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Sigizmund Lyuksemburg Poperednik Karl IV Lyuksemburg Imperator Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi 1433 1437 Nastupnik Fridrih III Mirnij Poperednik Mariya Ugorska Korol Ugorshini 1387 1437 razom z Mariyeyu I dzherelo Nastupnik Albreht II Poperednik Mariya Ugorska Korol Horvatiyi 1387 1437 razom z Mariyeyu I Nastupnik Albreht II Poperednik Rupreht Pfalcskij Korol Nimechchini 1411 1437 Nastupnik Albreht II Poperednik Vaclav IV Sigizmund Koributovich Korol Bogemiyi 1419 1421 1436 1437 Nastupnik Albreht II Poperednik Mariya Ugorska Karl Malij Korol Galichini ta Volodimiriyi 31 bereznya 1387 zhovten 1387 faktichnij pravitel zhovten 1387 1437 titulyarnij pravitel Nastupnik Yelizaveta Lyuksemburzka Poperednik Vencel Kurfyurst Brandenburgu 1378 1388 1410 1415 Nastupnik Fridrih I