Авре́лій Августи́н Іпоні́йський (лат. Aurelius Augustinus Hipponensis), або Блаже́нний Августи́н; 13 листопада 354, Тагаст, Нумідія — 28 серпня 430, Гіпон Регій) — християнський теолог, філософ і церковний діяч, головний представник західної патристики, єпископ міста Гіппон Регій (сучасна Аннаба, Алжир), родоначальник християнської філософії історії.
Аврелій Августин | |
---|---|
лат. Aurelius Augustinus | |
![]() Зображення, датоване VI століттям | |
Основні відомості | |
Народження | 13 листопада 354 d, d, Римська імперія |
Країна: | ![]() |
Конфесія: | християнство |
Смерть: | 28 серпня 430[1](75 років) |
Гіппон Царський, d, Західна Римська імперія | |
Місце поховання: | Базиліка святого Петра в золотому небі |
Праці й досягнення | |
Рід діяльності: | письменник |
Основні інтереси: | богослів'я |
Титул: | єпископ |
Значні роботи: | Список |
Послідовники: | d |
| |
![]() |
- Августин та Святий Августин перенаправлено сюди. Для інших значень див. Августин (значення) та Святий Августин (значення).
Аврелій Августин створив онтологічне вчення про Бога як абстрактне буття, наслідував неоплатоністську онтологію, виходив не з об'єкта, а від суб'єкта, від самодостатності людського мислення. Буття Бога, згідно із вченням Августина, можна вивести безпосередньо із самопізнання людини, а буття речей — ні. Психологізм найбільше проявився у його вченні про час як сутність, що не може існувати без душі, яка пам'ятає, чекає, споглядає дійсність.
Августин визнаний святим католицькою, лютеранською та православною церквами. При цьому в православ'ї зазвичай іменується з епітетом блаженний, що означає певний лик святості, а не нижчий ступінь, ніж святість, як розуміється цей термін у католицизмі. Його пам'ять відзначається Католицькою та Лютеранською церквами 28 серпня, Православною церквою — 15 (28) червня.
Життєпис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc0TDBGMVozVnpkR2x1ZFhOZk1TNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RRWFZuZFhOMGFXNTFjMTh4TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Аврелій Августин народився 13 листопада 354 року в місті Тагасті, в Північній Африці, яка тоді була частиною Римської імперії і була населена латиномовними християнами. Батько його був язичником, мати — свята Моніка — глибоко релігійною християнкою. Сім'я була заможна, то ж у юності майбутній святий зазнав усіх типових для представника його стану радощів: п'яні гульбища у товаристві «жриць кохання», бешкети, відвідування театрів і цирків із їхніми жорстокими видовищами.
370 року молодий Августин поїхав вчитися риториці в столицю Африки Карфаген. Навчання велося латинською мовою, тому твори грецького походження читалися в перекладах. Августин так ніколи і не вивчив грецьку мову, зате його професійна підготовка в галузі риторики мала якісно духовне вимірювання. Блискучий письменник, він завжди усвідомлював мову як знаряддя творчості і віддавав собі звіт у всіх випливаючих з цього перевагах і спокусах. Для нього мова як засіб спілкування була мистецтвом, що вимагає досконалості з міркувань любові до ближнього.
У дев'ятнадцятирічном віці Августин знайомиться з маніхейським вченням і стає його прихильником на цілих десять років. Питання про походження зла розв'язувалось маніхеями в плані онтологічного дуалізму, тобто існування злого бога, рівносильного Творцю. Маніхейський вплив назавжди залишив слід в думці блаженного Августина.
Закінчивши навчання, Августин почав приватно викладати риторику. У цей час він жив разом із жінкою, яка була його подругою протягом багатьох років. Вона народила йому сина, якого Августин назвав Адеодатус, по-грецьки Феодор, Богоданий. Це була його єдина дитина і Августин у своїх писаннях завжди говорив про нього з особливою ніжністю.
У 383 році він переїхав до Риму і провів там якийсь час, займаючись викладанням риторики. Проте в Римі він не затримався і переїхав звідти до Мілану, де єпископом тоді був великий Амвросій, проповіді якого вразили Августина. Та і весь образ святого міланця справив незабутнє враження і додав безумовно християнський напрям його духовному розвитку.
Августин володів надзвичайно філософським складом розуму і завжди у всьому прагнув докопатися до самого кореня. Незважаючи на те, що на той час уже відбувся розрив з маніхейством, Августин шукав (як і шукатиме все своє життя) розв'язання проблеми співіснування у цьому світі добра і зла. На той час він уже знав, що дуалістичний підхід не може його задовольнити, бо він веде до багатобожжя і до неприйнятних етичних висновків. Читання філософів-платоніків і неоплатоніків (у латинському перекладі) сприяло поступовому відмежуванню від маніхейського дуалізму. Услід за Платоном Августин повірив в монізм Добра. Тому його наступним кроком на шляху духовних шукань були платонізм і неоплатонізм. У них його приваблювало саме спростування будь-якого дуалізму: Бог — єдиний, і все, що з Ним пов'язано, — є добро. Онтологічно зла не існує, воно є лише відхилення від добра, щось на зразок паразита або хвороби.
Остаточне навернення Августина описане в книзі VIII знаменитої «Сповіді». Ця подія перевернула все життя Августина. Він повністю перейшов у християнство, в квітні 389 року хрестився, а 391-го був рукопокладений в пресвітера і решту життя провів в африканському місті Гіпон, єпископом якого став 395 року. Він залишався єпископом гіппонійським протягом 35 років, до самої своєї смерті від малярії. У цей період написав дуже багато творів, а також брав активну участь у церковному житті. Зробився незамінним учасником всіх африканських соборів. Августин фактично очолив церковне життя Африки. Його величезна популярність і вплив дозволили йому внести великий внесок у законодавчу діяльність африканської Церкви.
Філософське вчення
Філософія Августина виникла як симбіоз християнських і античних доктрин давньогрецьких філософських вчень головним джерелом для нього був платонізм. Ідеалізм Платона в метафізиці, визнання відмінності духовних принципів у структурі світу (добра і погана душа, існування окремих душ), наголос на містичних факторах духовного життя — все це вплинуло на формування його власних поглядів.
Новим філософським досягненням Августина стало висвітлення проблеми реальної динаміки конкретного людського життя на протилежність конкретній історії суспільства. У трактаті Сповідь, розглядаючи людину від появи немовляти до особи, що самоусвідомлює себе християнином, Августин створив першу філософську теорію, де досліджується психологічний бік життя. Досліджуючи історію як цілеспрямований процес, у трактаті «Про Град Божий», що був написаний під впливом вражень від підкорення Рима ордами Аларіха I у 410 році, Августин визнає існування двох видів людської спільноти: «Град Земний», тобто державність, яка заснована на «самозакоханості, доведеній до зневажання Бога», і «Град Божий» — духовна спільність, заснована на «любові до Бога, доведеній до зневаги самого себе».
Послідовники Августина були радше істориками, аніж систематизаторами. Вони розв'язували здебільшого практичні питання етичного характеру. Виходячи з настанов арістотелівської логіки та філософії, вони міркували про дійсність, а філософію підпорядковували теології.
До основних творів відносять «Про Град Божий» (22 книги), «Сповідь», де зображується становлення особистості. Християнський неоплатонізм Августина панував в західноєвропейській філософії і католицькій теології до XIII століття.
Дуалізм душі й тіла
У той час, як у Платона в «Федоні» Сократ сперечається, стверджуючи, що ми знаємо речі, з якими не були знайомі в цьому житті, і це означає, що наші душі повинні були існувати до того, як вони отримали тілесні форми, він стверджує дуалізм душі і тіла з безособистісної точки зору. Августин, на противагу цьому, стверджує дуалізм душі-тіла в Книзі 10 «Трійці» від першої особи. Він стверджує там, що розум (mens) є повністю присутній сам в собі, тобто знає точно власну субстанцію або натуру. Він продовжує, що розум не знає точно, чи дійсно він вогонь чи повітря чи ще щось, як стверджували філософи; більше того, він не є чимось з цього, бо він не є тілесним (10.10.16).
Як Декарт значно пізніше, Августин стверджує, що розум — це щось, що пам'ятає, розуміє, воліє, думає, знає і судить (10.10.14). Августин додає, що розум також живе, і в цьому він відрізняється від Декарта, який вважав життя суто матеріальним феноменом. Але інша різниця між двома мислителями в питанні того, чи є життя психологічною функцією, не така велика, як може здатись. Насправді Августин не розумів життя як щось психологічне. Можна поставити питання, чи є життя після смерті, не ставлячи питання про посмертну психологію.
Передбачаючи критику картезіанського дуалізму, Августин ставить для себе питання про інші розуми, тобто питання того, як кожен з нас може знати, що інші істоти мають розум. Відповідь Августина є чимось на зразок Аргументу з «Аналогій». «Так само, як ми пересуваємо наші тіла протягом життя, — пише він, — так ми помічаємо, що інші тіла є рухомими і доходимо до думки, що в інших тілах є щось таке саме, що присутнє в нас і рухає нас таким же чином» (Трійця 8.6.9).
Воля
Альбрехт Діхле (1982) та інші вказували, що концепція волі була введена Августином. Звісно, тут немає нічого спільного з ідеєю, як вона є у Платона або Аристотеля, в той час, коли, на противагу, поняття волі є очевидним у Августина. В «Про свободу волі» Августин пише, що воля, яку він вважає першою причиною гріха, сама не є нічим спричиненою. «Яка причина волі взагалі може бути, — риторично питає він, — окрім самої волі?» (3.17.49.168). Отже, людина має свободу волі. Вона також, як він думає, є тим компонентом нашого існування, що робить нас суб'єктами моралі, здатними на гріх, але також здатними до моральних чеснот.
У своїй спробі дефініціювати та заперечити пелагіанізм, Августин намагався пояснити, як милість Божа може впливати на людську волю, не порушуючи її свободи. На цей виклик він відповідає, що «свобода волі не робить діри в милості, але устатковує, оскільки милість зцілює волю, адже чесноти вільно любляться» («Про дух і лист», 30.52).
Інша загроза людській свободі волі може вбачатись у всезнанні Бога. Спроби Августина показати, що всезнання Бога сумісне зі свободою волі, найбільш наочні у Книзі 3 його «Про свободу волі». Одна з його відповідей полягає в тому, що ми не можемо воліти до того, що не в наших силах. Тобто те, чого ми бажаємо, в наших силах, і «оскільки це в наших силах, ми маємо свободу зробити це» (3.3.8.33). Еводіус, номінальний опонент Августина в цій роботі, вказує на те, що ті ж самі причини, за якими ми думаємо, що Бог знає, що ми зробимо, мають стосуватись і Його Самого. Його ідея така, що божественне всезнання має включати знання про те, що Він зробить, але при цьому свобода волі Бога абсолютна. Оскільки божественне всезнання не керує свободою волі у випадку з Богом, то воно не може керувати і волею людського суб'єкта (3.3.6.23).
Бог
У Книзі 2 «Про свободу волі» Августин пропонує доказ існування Бога. Це цілковито апріорний аргумент. Хоча він не настільки важливий, як знаменитий апріорний доказ Ансельма в «Прослогіоні», він має певну цікавість. Августин змушує свого співрозмовника визнати, що ж є Бог тоді і тільки тоді, коли ж досконаліше, ніж наші уми, і немає нічого досконалішого, ніж х. Він продовжує потім, що правда досконаліша, ніж наші уми, можливо тому, що істина є мірилом наших думок. Він доходить висновку, що або істина сама по собі є Бог або є щось, ще досконаліше, ніж істина, і це і є Бог. В будь-якому разі, Бог існує.
Хоча доказ існування Бога в Августина не використовує вислів про Бога Ансельма, «щось, більше чого не можна помислити», Августин використовує щось подібне, в іншому контексті, висловлюючись досить схоже на Ансельма, який був августиніанцем. Так, наприклад, в «Сповідь» 7.4.6 він пише: «Немає жодної душі, здатної породити щось, що було б краще за Тебе, оскільки Ти є вищим і верховним добром».
Августин зробив важливий внесок в розробку філософського питання про божественні атрибути. Але, можливо, його найвпливовішим внеском в цю тему є його підтримка ідеї, що Бог є метафізично простим, отже Бог є не лише, наприклад, доброта і мудрість, Бог є власною Божою добротою і мудрістю. Ось абзац про божественну простоту з «Трійці»: «Але Бог великий не через велич, яка є чимось, чим він не є — тоді вийшло б, що Бог лише співучасник величі тоді, як він великий. В такому випадку велич була б більшою, ніж Бог. Але не може бути нічого більшого, ніж Бог. Значить, він великий тією величчю, що ідентична йому самому» (5.19.11).
Епістемологія
Теорію чуттєвого сприйняття Августина можна назвати «активною». «Активний» в цьому сенсі включає ідею, що очі продукують випромінювання, що торкається об'єкта бачення. «Це не тіло сприймає, — писав він в „Буквальному коментарі до Буття“ 12.24.51, — але душа через тіло, що є посередником, яке душа використовує, щоб сформувати в собі образ тієї речі, яка є ззовні».
Августинова теорія чуттєвого сприйняття здається не репрезентативною, якщо під цим терміном хтось розуміє, що зображення або дані відчуттів — це прямий об'єкт сприйняття. У відчутті тіла, згідно з ним, ми миттєво формуємо зображення цього тіла у наших почуттях, проте ми не можемо розрізнити форму тіла, яку ми бачимо, від форми зображення, що продукується нашими почуттями. (Трійця 11.2.3.)
Погляди Августина на пізнання не базуються на ідеї абстрактності, як це є у арістотелівській традиції. Скоріше, як уже було сказано, Августин розуміє знання як щось привнесене інтелектуальним просвітленням. Він думає, що «інтелігібельні реальності», включаючи в першу чергу апріорні істини, не можуть бути вивчені, або навіть підтверджені, в чуттєвому досвіді. Все це, включаючи таку важливу метафору світла, в концепції ілюмінації є дуже платонічним. Але Августин заперечує ідею Платона, що душа може пізнати предмет в суто інтелігібельній реальності ще до свого народження. «Ми скоріше повіримо, — він пише, — що природа інтелектуального розуму зроблена, щоб бачити ті речі, що, відповідно до плану Творця, долучені до інтелігібельних речей в природному порядку, як безтілесне світло свого роду». (Трійця, 12.15.24).
Мова
Віттгенштейн починає «Філософські дослідження» цитатою з першої книги Августинової «Сповіді», де говориться про те, що, дитиною, він вивчав значення слів через ті об'єкти, що вони називають, на які йому вказували дорослі. Віттгенштейн відкидає цей погляд на вивчення мови. Але, як Мілс Бьорнйет (1987) вказав, що фрагменту, який Віттгенштейн цитує, передують такі слова: «Не було такого, щоб дорослі навчали мене, подаючи мені слова в певному порядку як у формальному навчанні, як пізніше я вчив літери алфавіту. Я сам здобував цю силу мови розумом, що Ти дав мені, мій Боже (11.8.13).» І в ранньому діалозі Августина з його сином, Адеодатом, «Про вчителя», Августин на прикладах показує двозначність остенсії: «Августин: Тепер скажи мені, якби я не мав жодного поняття про значення слів і мусив спитати тебе, поки ти йдеш, що таке „йти“, як би ти мені пояснив? Адеодат: Я повинен був би піти трохи швидше. Августин: Хіба ти не знаєш, що йти і поспішати — це різні речі? (3.6).»
Августин стверджує, що через внутрішнє просвітлення ми розуміємо, чим є речі. Або, як він виводить наприкінці «Про вчителя», це Христос, «Внутрішній Вчитель», хто нас навчає. Це і є Августинова Доктрина Просвітлення.
У Книзі 15 «Трійці» Августина ми знаходимо думку, що «внутрішнє слово», або поняття, служить ланкою між словом або словами природної мови і предметами світу довкола, до якого ми ці слова застосовуємо. Ця ідея допомагає розв'язати проблему, яку він підняв ще в «Про вчителя» про те, як два слова можуть означати «стільки ж» без значення «той же», тобто як вони можуть мати той же обсяг без однакового значення.
Ідея, що роздуми є внутрішньою розмовою, що є вже в «Теететі» і «Софісті» Платона, також постає в Августина, наприклад, в Книзі 15 «Трійці». Але саме до Августина робить відсилки, наприклад, Вільям Оккамський, що розробив свою теорію ментальної мови в Summa logicae 1.1.
Скептицизм
Найбільш рання з робіт Августина, що дійшла до нашого часу, Contra academicos («Проти академіків»), є відповіддю скептицизмові. В юності Августин був маніхейським «слухачем» або учнем. Але після дев'яти років у цій ролі він був розчарований маніхейством. Десь в той же час, коли він поїхав з Карфагену до Риму, він був захоплений скептичними поглядами «академіків», послідовників Аркесілая і Нової Академії, які притримувались думки, що «все можна було поставити під сумнів і розуміння правди лежить поза межами людських можливостей» (Сповідь, 5.10.19). В «Проти академіків» Августин обговорює критерій знання, висунутий Зеноном Кітійським, згідно з яким щось може бути пізнане лише тоді, коли його навіть не можна уявити неправильним. Августин пропонує дилему. Або критерій Зенона може бути пізнаним як правда, в цьому випадку він помилковий, або він не може бути пізнаний як правда, у випадку чого ми не маємо причин його приймати.
Августин висуває власні вимоги до знань, що їх скептики насмілюються відхиляти, серед них деякі логічні істини, деякі математичні, деякі висновки безпосереднього досвіду (наприклад, «Це смакує приємно для мене»). Особливо цікавим є його вимога, що світ треба визнавати існуючим. На можливий докір скептика, що він може лише бачити сон, Августин відповідав, що він назве «світом» все, що його оточує. Цим шляхом він провадить ідею феноменального світу, знання якого, він додає, є неможливим для скептицизму.
Немає сумніву, що найвідоміша відповідь Августина скептицизмові з'явилась значно пізніше, в Книзі 15 «Трійці» і в Книзі 11 «Про град Божий». Ось абзац з останньої: «Через повагу до цих істин я не боюсь аргументів академіків. Вони кажуть: „Що, якщо ти помиляєшся?“ Якщо я помиляюсь, я існую. Хтось, хто не існує, не може помилятись; отже, я існую, якщо я помиляюсь. Далі, якщо я існую через те, що помиляюсь, як я можу помилятись в думці про те, що я існую, якщо для мене очевидно, що я існую, якщо я помиляюсь. (11.26).»
Передчуття Декартового cogito, ergo sum ясне.
Створення світу
Августин написав не менш як п'ять коментарів до оповідання про створення людини в книзі Буття. Він відкидає, чи, щонайменше, суворо оцінює образ Бога Творця як деміурга, яким він постає, наприклад, в «Тімеї» Платона. «Ти нічого не тримав в своїй руці, — пише він в „Сповіді“ 11.5.7, — з чого потім міг би зробити небо та землю, так звідки ти взяв те, чого не було раніше, щоб зробити щось?» За Августином Бог створив рай та землю з нічого (ex nihilo). Хоча Августин і припускає, що перші вірші Буття можуть бути інтерпретовані по різному, він наполягає на тому, що нічого, навіть простір та час, не існує інакше, як через Боже Творіння.
Цікаво, що Августин, як і Декарт, припускає, що Бог підтримує Своє творіння. Якщо сили Божі «коли-небудь перестали б управляти істотами, їх сутності б зникли і вся природа загинула б. Коли будівельник закінчує будинок і йде, його творіння залишається, попри те, що самого будівельника вже нема. Але Всесвіт, не встигнеш і оком моргнути, як зникне, якщо Бог відмовиться від свого правління» (Про книгу Буття, 4.12.22).
Час
Скоріш за все, улюблений уривок з Августина філософів — це роздуми про часову природу в книзі 11 «Сповіді». «Що тоді є час?», питає Августин, «якщо ніхто мене не питає, я знаю, що таке час; якщо б я захотів пояснити тому, хто питає — ні, не знаю» (11.14.17). Цей уривок є символічним для філософії. У деякому сенсі, час — це буденне поняття. Всі ми знаємо, що це таке. Також ми знаємо, як сказати котра година та прийти на зустріч вчасно. Але навряд чи хтось зміг би дати відповідь на запитання про природу часу, яка б задовольнила філософа.
Свою дискусію про природу часу Августин починає з подиву Арістотеля (Фізика, 4.10), але не збирається з ним погоджуватись. Августин змальовує це лише для того, щоб підкреслити його важливість. Він зазначає, що часи або довгі, або короткі. Але очевидно, що минулого вже нема, а майбутнє ще не наступило. Існує тільки теперішній час. Але, строго кажучи, не все теперішнє століття, рік, день і, навіть, хвилина дійсно існують. Строго кажучи, «зараз», яке розділяє майбутнє і минуле, коли-небудь існує. Але це «зараз» не є ні коротким, ні довгим, тобто не є часом. Тому, якщо існує тільки «зараз», часу нема.
Августин вирішує цю проблему, звертаючись до внутрішнього. «Це в тобі, мій розсудок, я виміряю мій час» (11.27.37). Тому час — це міра чогось розумового. Тобто, це міра минулих подій, якими вони були, майбутніх подій, якими вони можуть бути, і теперішніх подій, якими вони є в досвіді і поєднуються у розумі. Це класичний суб'єктивний погляд на час.
Ця відома проблема про природу часу постає у зв'язку зі створенням Богом неба та землі згідно з початком Книги Буття. Августин написав не менш як п'ять коментарів до біблійної теорії створення світу. Найдовший з них Da genesi ad litteram (Про книгу Буття). У «Сповіді» 11 він відповідає на скептичне запитання (яке він також використовує у інших працях до Маніхейців), «Що робив Бог до того, як створив небо та землю?». Його відповідь в тому, що створюючи небо та землю, Бог також створює час і місце. Тому не було ні «до створення» (11.8.15), ні місця, де Бог створив небо та землю (11.5.7).
У «Сповіді» Августин відкидає ідею, що час може бути мірою руху небесних тіл. Однак, в інших коментарях, він проголошує, що час — міра руху. Найправдоподібніше пояснення цих ідей у тому, що «невпорядкований час» почався з гадками ангелів. Але людський час почався зі створенням розуму Адама.
Зло
Схоже, що проблема зла — наскрізна тема, якою Августин переймався все своє доросле життя. Це, без сумніву, було головним, що приваблювало Августина в маніхействі у дев'ятирічний період його маніхейського учнівства. Якщо існує космічний принцип зла, який дорівнює за силою космічному принципу добра, то зникає філософська проблема зла, тобто зникає питання про те, як так може бути, що зло існує. Саме тоді, коли ми гадаємо, як Августин переконався, що «Бог — це добро і він є сильнішим» за все, проблема постає найбільш гостро. «Тоді де і звідки зло?» питає Августин (Сповідь, 7.5.7).
Августин розглядає варіант простого спростування того, що зло існує. «Чи може бути, — він питає, — що зла просто нема?». Тоді, він зазначає, страх зла — необґрунтований. Але ж і необґрунтований страх зла є саме зло. Трохи пізніше в главі 7 «Сповіді» Августин повертається до неоплатонічних ідей, що зло як таке не може бути субстанціальним початком, а лише являє собою деяку відсутність, свого роду позбавлення, яке не існує реально.
У різних творах Августин знаходить коріння зла в людській свободі волі. І він наполягає на тому, що свобода волі є необхідною для морального вибору. Його ідея в тому, що, по-перше, хоча Бог і створив людину і людина створила зло, Бог не створював зло. Більше того, справжня свобода волі — це необхідне добро і Бог, в своїй Божественості, дав її людям, попри те, що знав наперед, що Адам і його нащадки діятимуть неправильно і створять зло.
У своєму творі «Про свобідну волю» (De libero arbitrio) співрозмовник Августина Еводій не задоволений цією відповіддю. «Чи не здається тобі, — питає він Августина, — що якщо свобода волі надана за моральні дії, її неможливо було б повернути до гріха. Чи не повинна вона була б бути як справедливість, яка була дана людям за правильне життя?» (2.2.4.8)
Було б правомірно очікувати, що Августин буде наголошувати на спірності цього питання, оскільки можливо, що навіть всемогутня істота не може гарантувати свободу волі людям, не враховуючи можливість того, що вони будуть користуватись нею неправильно. Але до кінця свого життя Августин припускатиме, що благословенні на небесах матимуть досконалу свободу волі, яка несе з собою неспроможність грішити. (Про град Божий, 22.30). Але ця досконала свобода не могла бути дарована Адаму чи його нащадкам без того, щоб вони долучились до бездоганної природи Бога.
Етика
У своїх етичних поглядах Августин був інтенціоналістом. У своєму коментарі до Нагірної Проповіді він визначає три достатні і необхідні умови для здійснення гріха: пропозиція, задоволення, згода. Прикладом та натхненням цієї теорії можуть бути слова Ісуса «Кожен, хто на жінку подивиться із пожадливістю, той уже вчинив із нею перелюб у серці своїм» (Мт. 5:28). З погляду Августина, згода на гріховну дію являє собою гріх; і не важливо, чи здійсниться цей вчинок.
Його інтенціоналізм змушує його задуматись, чи несе людина відповідальність за події, які здійснились уві сні (Сповідь, 10.30.42). І хоча йому здається, що несправедливо вважати сон про перелюб гріхом, незрозуміло, як різноманітні етичні та метафізичні заповіді дозволять йому уникнути моральної відповідальності за діяння уві сні. Змальовуючи відмінність між речами, до яких прагнуть через їх природу, та речами, до яких прагнуть задля чогось іншого, Августин каже, що у першому випадку потрібно насолоджуватись (frui), а у другому — використовувати (uti). Мудро, він каже, хотіти використовувати те, чим потрібно насолоджуватись чи хотіти насолоджуватись тим, що потрібно використовувати (Про різні питання, 83:30). Врешті-решт, тільки Богом можна насолоджуватись.
Слід за Амвросієм, Августин додав такі чесноти, як віра, надія, любов до класичних чеснот терпіння, мужності, мудрості та справедливості. В його інтерпретації, кожна з чеснот є лише вираженням любові до Бога. Таким чином, наприклад, терпіння — це любов «тримати себе цілісним та нетлінним для Бога», та мужність — це любов «сприймати все з готовністю для блага Божого» (Про мораль католицької церкви, 15.25). Таким чином, Августин створює християнський аналог ідеї єдності добродіїв, яку можна знайти в Арістотеля та Платона.
Справедлива війна
Августин точно не був першим філософом, який припустив, що війна може бути виправданою тоді і тільки тоді, коли вона задовольняє певним умовам. Вимоги розпочинати війну по справедливості (jus ad bellum) та вимоги виправданого ведення війни (jus in bello) вже проголошувались Цицероном в його «Республіці». Але погляд Августина мав значний вплив на пізніших філософів та навіть політиків.
Хоч Августин сприймає біблійну заповідь «Не убий!» як доволі сувору заборону, він припускає, що вона не застосовується прямо по відношенню до солдата в справедливій війні, чи до того, хто катує згідно із законним наказом; вони є лише «інструментом, мечем в руці» (Град Божий, 1.21). За Августином, війна по-справжньому справедлива, якщо вона чи заповідана Богом, чи, хоча б, законною владою, за справедливої причини та правильних намірів та з правильною любов'ю. «Справжні демони війни, — пише він, — це любов до насильства, повна помсти жорстокість, непростима та непримирима ворожнеча, дикий опір та жага до влади» (Відповідь Фаусту, 22.74).
Філософія історії
В творі «Про град Божий» 12.14. Августин змальовує ідею вічного повернення історії, котру він приписує Платону, але котру більшість з нас сьогодні асоціюють з Ніцше. Власна концепція історії Августина лінійна, яка починається зі створення Адама і веде до другого пришестя Христа. Історія універсуму поділяється на сім віків, які відповідають семи дням створення світу. Він не погоджується, що божественне провидіння, як і божественне напередвизначення, сумісне з людською свободою волі.
У мистецтві
У інді-рок-гурту Band of Horses є пісня під назвою «Святий Августин», зміст якої кружляє навколо прагнення до слави і визнання, а не до істини.
У альбомі Боба Ділана John Wesley Harding (1967) є пісня під назвою «I Dreamed I Saw St. Augustine» (на цю пісню також існує кавер Теї Ґілмор).
У 1972 році італійський режисер Роберто Росселіні зняв фільм «Agostino d'Ippona» (Августин Блаженний).
Твори
Основні твори
- Монологи.
- Про Трійцю.
- Сповідь.
- Зречення.
- Про Град Божий тощо.
- Молитви "Бесіди душі з Богом"
Автобіографічні твори
- «Сповідь» (український переклад з латини Юрія Мушака)
- (Переробки) — містить пізніші коректури та зауваги до ранніх творів.
Філософсько-теологічні твори
- (Музика)
- De civitate Dei (Про Град Божий)
- (Про Трійцю) — головна праця Августина в 15 томах.
- (Про щастя) — про зв'язок щастя й зустрічі з богом.
- (Про вчителя) — про значення мови.
- (Про істинну релігію) — про значення християнської релігії
- (Розмови з самим собою) — про раціональне самопізнання
- (Про невмирущість душі)
- (Про християнську доктрину)
- (Про вільну волю)
Бібліографія
- Andresen С. Bibliographia Augustiniana, 2 Aufl. — Darmstadt, 1973.
- Miethe Т. L. Augustinian Bibliography, 1970—1980. — Westport-L., 1982.
Праці Августина Аврелія можна поділита за таким принципом:
- 1) Онто-теологія та гносеологія;
- 2) Антропологія, психологія, етика;
- 3) Есхатологія і соціологія;
- 4) Естетика;
- 5) Традиція.
Переклади українською
- Августин Аврелій. Сповідь (переклад з латини Н. Григор'євої). — Київ: Грані, 1997.
- Святий Августин. Сповідь / Перекл. з латини Юрія Мушака. Видання третє. — К.: Основи, 1999. — 319 с. (link [ 6 листопада 2021 у Wayback Machine.])
Праці про Августина Блаженного
- Поцюрко Олег. Основоположні принципи філософії історії у творчості Августина Блаженного / Дисертація кандидата філософських наук (09.00.05). — Львів: Національний університет імені Івана Франка, 2008. — 188 арк. — Бібліогр.: арк. 173—188.
- Григор'єва Н. Бог і людина в житті Аврелія Августина. — Київ, 1992.
Див. також
- Августинізм
- 17496 Августин — астероїд, названий на честь богослова.
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Сповідь перед лицем Бога // Персонал плюс [ 16 липня 2010 у Wayback Machine.]. — 2007. — 24–30 жовтня.
- Кремень В. Г. Філософія: мислителі, ідеї, концепції. С. 134З
- Номер 32 у Рейтингу 100 найкращих книг усіх часів журналу Ньюсвік (Newsweek's Top 100 Books — список 100 найкращих книг усіх часів журналу Ньюсвік [ 6 січня 2015 у Wayback Machine.] (англ.))
- Lutz D. Schmadel. Dictionary of Minor Planet Names. — 5-th Edition. — Berlin, Heidelberg : Springer-Verlag, 2003. — 992 (XVI) с. — .
Посилання
- Августин Аврелій (Августин Блаженний) // ВУЕ
- Н. С. Прозорова. Августин [ 24 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 1 : А — Г. — С. 14. — .
- Ковальов Д. В., Августин Блаженний у добу постмодерну [ 25 грудня 2014 у Wayback Machine.]
- Повний переклад творів бл. Августина французькою мовою [ 14 серпня 2011 у Wayback Machine.]
- Головне про філософів: Августин Блаженний [ 28 липня 2009 у Wayback Machine.] на сайті Культурного центру «Новий Акрополь»
- Політичні парадигми вчення Святого Августина [ 28 березня 2022 у Wayback Machine.]
- Пломінь: Вчення Августина Блаженного про два гради [ 11 квітня 2022 у Wayback Machine.]
- Ковальов Д. В.: Вплив філософії Аврелія Августина на сучасність [ 21 вересня 2018 у Wayback Machine.]
- Августин Аврелій [ 3 квітня 2017 у Wayback Machine.]
Джерела та література
- Августин, Аврелій // Філософський енциклопедичний словник / В. І. Шинкарук (гол. редкол.) та ін. — Київ : Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України : Абрис, 2002. — 742 с. — 1000 екз. — ББК (87я2). — .
- Н. Амельченко . Авґустин Аврелій // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.: Парламентське видавництво, 2011. — с.8
- Кремень В. Г., Філософія: мислителі, ідеї, концепції [ 16 липня 2012 у Wayback Machine.]: Підручник / Кремень В. Г., Ільїн В. В. — К.: Книга, 2005. — 528 с.
- Тофтул М. Г., Сучасний словник з етики [ 26 жовтня 2020 у Wayback Machine.]: Словник. — Житомир: Вид-во ЖДУ ім. І. Франка, 2014. — 416с. — .
- — ДВНЗ «Національний Гірничий Університет» 2014
Література
- Європейський словник філософій. Лексикон неперекладностей / наук. кер. проєкту: Барбара Кассен і Констянтин Сігов. — Київ : Дух і літера, 2009. — Т. 1. — С. 21; 117; 122-125; 154-158; 176-177; 202; 213; 373; 482-483; 488-489; 517; 531; 538.
Посилання
- Августин Аврелій [ 11 квітня 2022 у Wayback Machine.] // Українська Релігієзнавча Енциклопедія
Приховано шаблон Нормативний контроль |
---|
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Avre lij Avgusti n Iponi jskij lat Aurelius Augustinus Hipponensis abo Blazhe nnij Avgusti n 13 listopada 354 03541113 Tagast Numidiya 28 serpnya 430 Gipon Regij hristiyanskij teolog filosof i cerkovnij diyach golovnij predstavnik zahidnoyi patristiki yepiskop mista Gippon Regij suchasna Annaba Alzhir rodonachalnik hristiyanskoyi filosofiyi istoriyi Avrelij Avgustinlat Aurelius AugustinusZobrazhennya datovane VI stolittyamOsnovni vidomostiNarodzhennya13 listopada 354 d d Rimska imperiyaKrayina Rimska imperiyaKonfesiya hristiyanstvoSmert 28 serpnya 430 1 75 rokiv Gippon Carskij d Zahidna Rimska imperiyaMisce pohovannya Bazilika svyatogo Petra v zolotomu nebiPraci j dosyagnennyaRid diyalnosti pismennikOsnovni interesi bogosliv yaTitul yepiskopZnachni roboti Spisok Pro Grad Bozhij Spovid Avgustin Poslidovniki d Avrelij Avgustin u VikishovishiVislovlyuvanya u VikicitatahAvgustin ta Svyatij Avgustin perenapravleno syudi Dlya inshih znachen div Avgustin znachennya ta Svyatij Avgustin znachennya Avrelij Avgustin stvoriv ontologichne vchennya pro Boga yak abstraktne buttya nasliduvav neoplatonistsku ontologiyu vihodiv ne z ob yekta a vid sub yekta vid samodostatnosti lyudskogo mislennya Buttya Boga zgidno iz vchennyam Avgustina mozhna vivesti bezposeredno iz samopiznannya lyudini a buttya rechej ni Psihologizm najbilshe proyavivsya u jogo vchenni pro chas yak sutnist sho ne mozhe isnuvati bez dushi yaka pam yataye chekaye spoglyadaye dijsnist Avgustin viznanij svyatim katolickoyu lyuteranskoyu ta pravoslavnoyu cerkvami Pri comu v pravoslav yi zazvichaj imenuyetsya z epitetom blazhennij sho oznachaye pevnij lik svyatosti a ne nizhchij stupin nizh svyatist yak rozumiyetsya cej termin u katolicizmi Jogo pam yat vidznachayetsya Katolickoyu ta Lyuteranskoyu cerkvami 28 serpnya Pravoslavnoyu cerkvoyu 15 28 chervnya ZhittyepisAvrelij Avgustin ilyustraciya XIX st Avrelij Avgustin narodivsya 13 listopada 354 roku v misti Tagasti v Pivnichnij Africi yaka todi bula chastinoyu Rimskoyi imperiyi i bula naselena latinomovnimi hristiyanami Batko jogo buv yazichnikom mati svyata Monika gliboko religijnoyu hristiyankoyu Sim ya bula zamozhna to zh u yunosti majbutnij svyatij zaznav usih tipovih dlya predstavnika jogo stanu radoshiv p yani gulbisha u tovaristvi zhric kohannya beshketi vidviduvannya teatriv i cirkiv iz yihnimi zhorstokimi vidovishami 370 roku molodij Avgustin poyihav vchitisya ritorici v stolicyu Afriki Karfagen Navchannya velosya latinskoyu movoyu tomu tvori greckogo pohodzhennya chitalisya v perekladah Avgustin tak nikoli i ne vivchiv grecku movu zate jogo profesijna pidgotovka v galuzi ritoriki mala yakisno duhovne vimiryuvannya Bliskuchij pismennik vin zavzhdi usvidomlyuvav movu yak znaryaddya tvorchosti i viddavav sobi zvit u vsih viplivayuchih z cogo perevagah i spokusah Dlya nogo mova yak zasib spilkuvannya bula mistectvom sho vimagaye doskonalosti z mirkuvan lyubovi do blizhnogo U dev yatnadcyatirichnom vici Avgustin znajomitsya z manihejskim vchennyam i staye jogo prihilnikom na cilih desyat rokiv Pitannya pro pohodzhennya zla rozv yazuvalos maniheyami v plani ontologichnogo dualizmu tobto isnuvannya zlogo boga rivnosilnogo Tvorcyu Manihejskij vpliv nazavzhdi zalishiv slid v dumci blazhennogo Avgustina Zakinchivshi navchannya Avgustin pochav privatno vikladati ritoriku U cej chas vin zhiv razom iz zhinkoyu yaka bula jogo podrugoyu protyagom bagatoh rokiv Vona narodila jomu sina yakogo Avgustin nazvav Adeodatus po grecki Feodor Bogodanij Ce bula jogo yedina ditina i Avgustin u svoyih pisannyah zavzhdi govoriv pro nogo z osoblivoyu nizhnistyu U 383 roci vin pereyihav do Rimu i proviv tam yakijs chas zajmayuchis vikladannyam ritoriki Prote v Rimi vin ne zatrimavsya i pereyihav zvidti do Milanu de yepiskopom todi buv velikij Amvrosij propovidi yakogo vrazili Avgustina Ta i ves obraz svyatogo milancya spraviv nezabutnye vrazhennya i dodav bezumovno hristiyanskij napryam jogo duhovnomu rozvitku Avgustin volodiv nadzvichajno filosofskim skladom rozumu i zavzhdi u vsomu pragnuv dokopatisya do samogo korenya Nezvazhayuchi na te sho na toj chas uzhe vidbuvsya rozriv z manihejstvom Avgustin shukav yak i shukatime vse svoye zhittya rozv yazannya problemi spivisnuvannya u comu sviti dobra i zla Na toj chas vin uzhe znav sho dualistichnij pidhid ne mozhe jogo zadovolniti bo vin vede do bagatobozhzhya i do neprijnyatnih etichnih visnovkiv Chitannya filosofiv platonikiv i neoplatonikiv u latinskomu perekladi spriyalo postupovomu vidmezhuvannyu vid manihejskogo dualizmu Uslid za Platonom Avgustin poviriv v monizm Dobra Tomu jogo nastupnim krokom na shlyahu duhovnih shukan buli platonizm i neoplatonizm U nih jogo privablyuvalo same sprostuvannya bud yakogo dualizmu Bog yedinij i vse sho z Nim pov yazano ye dobro Ontologichno zla ne isnuye vono ye lishe vidhilennya vid dobra shos na zrazok parazita abo hvorobi Ostatochne navernennya Avgustina opisane v knizi VIII znamenitoyi Spovidi Cya podiya perevernula vse zhittya Avgustina Vin povnistyu perejshov u hristiyanstvo v kvitni 389 roku hrestivsya a 391 go buv rukopokladenij v presvitera i reshtu zhittya proviv v afrikanskomu misti Gipon yepiskopom yakogo stav 395 roku Vin zalishavsya yepiskopom gipponijskim protyagom 35 rokiv do samoyi svoyeyi smerti vid malyariyi U cej period napisav duzhe bagato tvoriv a takozh brav aktivnu uchast u cerkovnomu zhitti Zrobivsya nezaminnim uchasnikom vsih afrikanskih soboriv Avgustin faktichno ocholiv cerkovne zhittya Afriki Jogo velichezna populyarnist i vpliv dozvolili jomu vnesti velikij vnesok u zakonodavchu diyalnist afrikanskoyi Cerkvi Filosofske vchennyaFilosofiya Avgustina vinikla yak simbioz hristiyanskih i antichnih doktrin davnogreckih filosofskih vchen golovnim dzherelom dlya nogo buv platonizm Idealizm Platona v metafizici viznannya vidminnosti duhovnih principiv u strukturi svitu dobra i pogana dusha isnuvannya okremih dush nagolos na mistichnih faktorah duhovnogo zhittya vse ce vplinulo na formuvannya jogo vlasnih poglyadiv Novim filosofskim dosyagnennyam Avgustina stalo visvitlennya problemi realnoyi dinamiki konkretnogo lyudskogo zhittya na protilezhnist konkretnij istoriyi suspilstva U traktati Spovid rozglyadayuchi lyudinu vid poyavi nemovlyati do osobi sho samousvidomlyuye sebe hristiyaninom Avgustin stvoriv pershu filosofsku teoriyu de doslidzhuyetsya psihologichnij bik zhittya Doslidzhuyuchi istoriyu yak cilespryamovanij proces u traktati Pro Grad Bozhij sho buv napisanij pid vplivom vrazhen vid pidkorennya Rima ordami Alariha I u 410 roci Avgustin viznaye isnuvannya dvoh vidiv lyudskoyi spilnoti Grad Zemnij tobto derzhavnist yaka zasnovana na samozakohanosti dovedenij do znevazhannya Boga i Grad Bozhij duhovna spilnist zasnovana na lyubovi do Boga dovedenij do znevagi samogo sebe Poslidovniki Avgustina buli radshe istorikami anizh sistematizatorami Voni rozv yazuvali zdebilshogo praktichni pitannya etichnogo harakteru Vihodyachi z nastanov aristotelivskoyi logiki ta filosofiyi voni mirkuvali pro dijsnist a filosofiyu pidporyadkovuvali teologiyi Do osnovnih tvoriv vidnosyat Pro Grad Bozhij 22 knigi Spovid de zobrazhuyetsya stanovlennya osobistosti Hristiyanskij neoplatonizm Avgustina panuvav v zahidnoyevropejskij filosofiyi i katolickij teologiyi do XIII stolittya Dualizm dushi j tila U toj chas yak u Platona v Fedoni Sokrat sperechayetsya stverdzhuyuchi sho mi znayemo rechi z yakimi ne buli znajomi v comu zhitti i ce oznachaye sho nashi dushi povinni buli isnuvati do togo yak voni otrimali tilesni formi vin stverdzhuye dualizm dushi i tila z bezosobistisnoyi tochki zoru Avgustin na protivagu comu stverdzhuye dualizm dushi tila v Knizi 10 Trijci vid pershoyi osobi Vin stverdzhuye tam sho rozum mens ye povnistyu prisutnij sam v sobi tobto znaye tochno vlasnu substanciyu abo naturu Vin prodovzhuye sho rozum ne znaye tochno chi dijsno vin vogon chi povitrya chi she shos yak stverdzhuvali filosofi bilshe togo vin ne ye chimos z cogo bo vin ne ye tilesnim 10 10 16 Yak Dekart znachno piznishe Avgustin stverdzhuye sho rozum ce shos sho pam yataye rozumiye voliye dumaye znaye i sudit 10 10 14 Avgustin dodaye sho rozum takozh zhive i v comu vin vidriznyayetsya vid Dekarta yakij vvazhav zhittya suto materialnim fenomenom Ale insha riznicya mizh dvoma mislitelyami v pitanni togo chi ye zhittya psihologichnoyu funkciyeyu ne taka velika yak mozhe zdatis Naspravdi Avgustin ne rozumiv zhittya yak shos psihologichne Mozhna postaviti pitannya chi ye zhittya pislya smerti ne stavlyachi pitannya pro posmertnu psihologiyu Peredbachayuchi kritiku kartezianskogo dualizmu Avgustin stavit dlya sebe pitannya pro inshi rozumi tobto pitannya togo yak kozhen z nas mozhe znati sho inshi istoti mayut rozum Vidpovid Avgustina ye chimos na zrazok Argumentu z Analogij Tak samo yak mi peresuvayemo nashi tila protyagom zhittya pishe vin tak mi pomichayemo sho inshi tila ye ruhomimi i dohodimo do dumki sho v inshih tilah ye shos take same sho prisutnye v nas i ruhaye nas takim zhe chinom Trijcya 8 6 9 Volya Albreht Dihle 1982 ta inshi vkazuvali sho koncepciya voli bula vvedena Avgustinom Zvisno tut nemaye nichogo spilnogo z ideyeyu yak vona ye u Platona abo Aristotelya v toj chas koli na protivagu ponyattya voli ye ochevidnim u Avgustina V Pro svobodu voli Avgustin pishe sho volya yaku vin vvazhaye pershoyu prichinoyu griha sama ne ye nichim sprichinenoyu Yaka prichina voli vzagali mozhe buti ritorichno pitaye vin okrim samoyi voli 3 17 49 168 Otzhe lyudina maye svobodu voli Vona takozh yak vin dumaye ye tim komponentom nashogo isnuvannya sho robit nas sub yektami morali zdatnimi na grih ale takozh zdatnimi do moralnih chesnot U svoyij sprobi definiciyuvati ta zaperechiti pelagianizm Avgustin namagavsya poyasniti yak milist Bozha mozhe vplivati na lyudsku volyu ne porushuyuchi yiyi svobodi Na cej viklik vin vidpovidaye sho svoboda voli ne robit diri v milosti ale ustatkovuye oskilki milist zcilyuye volyu adzhe chesnoti vilno lyublyatsya Pro duh i list 30 52 Insha zagroza lyudskij svobodi voli mozhe vbachatis u vseznanni Boga Sprobi Avgustina pokazati sho vseznannya Boga sumisne zi svobodoyu voli najbilsh naochni u Knizi 3 jogo Pro svobodu voli Odna z jogo vidpovidej polyagaye v tomu sho mi ne mozhemo voliti do togo sho ne v nashih silah Tobto te chogo mi bazhayemo v nashih silah i oskilki ce v nashih silah mi mayemo svobodu zrobiti ce 3 3 8 33 Evodius nominalnij oponent Avgustina v cij roboti vkazuye na te sho ti zh sami prichini za yakimi mi dumayemo sho Bog znaye sho mi zrobimo mayut stosuvatis i Jogo Samogo Jogo ideya taka sho bozhestvenne vseznannya maye vklyuchati znannya pro te sho Vin zrobit ale pri comu svoboda voli Boga absolyutna Oskilki bozhestvenne vseznannya ne keruye svobodoyu voli u vipadku z Bogom to vono ne mozhe keruvati i voleyu lyudskogo sub yekta 3 3 6 23 Bog U Knizi 2 Pro svobodu voli Avgustin proponuye dokaz isnuvannya Boga Ce cilkovito apriornij argument Hocha vin ne nastilki vazhlivij yak znamenitij apriornij dokaz Anselma v Proslogioni vin maye pevnu cikavist Avgustin zmushuye svogo spivrozmovnika viznati sho zh ye Bog todi i tilki todi koli zh doskonalishe nizh nashi umi i nemaye nichogo doskonalishogo nizh h Vin prodovzhuye potim sho pravda doskonalisha nizh nashi umi mozhlivo tomu sho istina ye mirilom nashih dumok Vin dohodit visnovku sho abo istina sama po sobi ye Bog abo ye shos she doskonalishe nizh istina i ce i ye Bog V bud yakomu razi Bog isnuye Hocha dokaz isnuvannya Boga v Avgustina ne vikoristovuye visliv pro Boga Anselma shos bilshe chogo ne mozhna pomisliti Avgustin vikoristovuye shos podibne v inshomu konteksti vislovlyuyuchis dosit shozhe na Anselma yakij buv avgustiniancem Tak napriklad v Spovid 7 4 6 vin pishe Nemaye zhodnoyi dushi zdatnoyi poroditi shos sho bulo b krashe za Tebe oskilki Ti ye vishim i verhovnim dobrom Avgustin zrobiv vazhlivij vnesok v rozrobku filosofskogo pitannya pro bozhestvenni atributi Ale mozhlivo jogo najvplivovishim vneskom v cyu temu ye jogo pidtrimka ideyi sho Bog ye metafizichno prostim otzhe Bog ye ne lishe napriklad dobrota i mudrist Bog ye vlasnoyu Bozhoyu dobrotoyu i mudristyu Os abzac pro bozhestvennu prostotu z Trijci Ale Bog velikij ne cherez velich yaka ye chimos chim vin ne ye todi vijshlo b sho Bog lishe spivuchasnik velichi todi yak vin velikij V takomu vipadku velich bula b bilshoyu nizh Bog Ale ne mozhe buti nichogo bilshogo nizh Bog Znachit vin velikij tiyeyu velichchyu sho identichna jomu samomu 5 19 11 Epistemologiya Teoriyu chuttyevogo sprijnyattya Avgustina mozhna nazvati aktivnoyu Aktivnij v comu sensi vklyuchaye ideyu sho ochi produkuyut viprominyuvannya sho torkayetsya ob yekta bachennya Ce ne tilo sprijmaye pisav vin v Bukvalnomu komentari do Buttya 12 24 51 ale dusha cherez tilo sho ye poserednikom yake dusha vikoristovuye shob sformuvati v sobi obraz tiyeyi rechi yaka ye zzovni Avgustinova teoriya chuttyevogo sprijnyattya zdayetsya ne reprezentativnoyu yaksho pid cim terminom htos rozumiye sho zobrazhennya abo dani vidchuttiv ce pryamij ob yekt sprijnyattya U vidchutti tila zgidno z nim mi mittyevo formuyemo zobrazhennya cogo tila u nashih pochuttyah prote mi ne mozhemo rozrizniti formu tila yaku mi bachimo vid formi zobrazhennya sho produkuyetsya nashimi pochuttyami Trijcya 11 2 3 Poglyadi Avgustina na piznannya ne bazuyutsya na ideyi abstraktnosti yak ce ye u aristotelivskij tradiciyi Skorishe yak uzhe bulo skazano Avgustin rozumiye znannya yak shos privnesene intelektualnim prosvitlennyam Vin dumaye sho inteligibelni realnosti vklyuchayuchi v pershu chergu apriorni istini ne mozhut buti vivcheni abo navit pidtverdzheni v chuttyevomu dosvidi Vse ce vklyuchayuchi taku vazhlivu metaforu svitla v koncepciyi ilyuminaciyi ye duzhe platonichnim Ale Avgustin zaperechuye ideyu Platona sho dusha mozhe piznati predmet v suto inteligibelnij realnosti she do svogo narodzhennya Mi skorishe povirimo vin pishe sho priroda intelektualnogo rozumu zroblena shob bachiti ti rechi sho vidpovidno do planu Tvorcya dolucheni do inteligibelnih rechej v prirodnomu poryadku yak beztilesne svitlo svogo rodu Trijcya 12 15 24 Mova Vittgenshtejn pochinaye Filosofski doslidzhennya citatoyu z pershoyi knigi Avgustinovoyi Spovidi de govoritsya pro te sho ditinoyu vin vivchav znachennya sliv cherez ti ob yekti sho voni nazivayut na yaki jomu vkazuvali dorosli Vittgenshtejn vidkidaye cej poglyad na vivchennya movi Ale yak Mils Bornjet 1987 vkazav sho fragmentu yakij Vittgenshtejn cituye pereduyut taki slova Ne bulo takogo shob dorosli navchali mene podayuchi meni slova v pevnomu poryadku yak u formalnomu navchanni yak piznishe ya vchiv literi alfavitu Ya sam zdobuvav cyu silu movi rozumom sho Ti dav meni mij Bozhe 11 8 13 I v rannomu dialozi Avgustina z jogo sinom Adeodatom Pro vchitelya Avgustin na prikladah pokazuye dvoznachnist ostensiyi Avgustin Teper skazhi meni yakbi ya ne mav zhodnogo ponyattya pro znachennya sliv i musiv spitati tebe poki ti jdesh sho take jti yak bi ti meni poyasniv Adeodat Ya povinen buv bi piti trohi shvidshe Avgustin Hiba ti ne znayesh sho jti i pospishati ce rizni rechi 3 6 Avgustin stverdzhuye sho cherez vnutrishnye prosvitlennya mi rozumiyemo chim ye rechi Abo yak vin vivodit naprikinci Pro vchitelya ce Hristos Vnutrishnij Vchitel hto nas navchaye Ce i ye Avgustinova Doktrina Prosvitlennya U Knizi 15 Trijci Avgustina mi znahodimo dumku sho vnutrishnye slovo abo ponyattya sluzhit lankoyu mizh slovom abo slovami prirodnoyi movi i predmetami svitu dovkola do yakogo mi ci slova zastosovuyemo Cya ideya dopomagaye rozv yazati problemu yaku vin pidnyav she v Pro vchitelya pro te yak dva slova mozhut oznachati stilki zh bez znachennya toj zhe tobto yak voni mozhut mati toj zhe obsyag bez odnakovogo znachennya Ideya sho rozdumi ye vnutrishnoyu rozmovoyu sho ye vzhe v Teeteti i Sofisti Platona takozh postaye v Avgustina napriklad v Knizi 15 Trijci Ale same do Avgustina robit vidsilki napriklad Vilyam Okkamskij sho rozrobiv svoyu teoriyu mentalnoyi movi v Summa logicae 1 1 Skepticizm Najbilsh rannya z robit Avgustina sho dijshla do nashogo chasu Contra academicos Proti akademikiv ye vidpoviddyu skepticizmovi V yunosti Avgustin buv manihejskim sluhachem abo uchnem Ale pislya dev yati rokiv u cij roli vin buv rozcharovanij manihejstvom Des v toj zhe chas koli vin poyihav z Karfagenu do Rimu vin buv zahoplenij skeptichnimi poglyadami akademikiv poslidovnikiv Arkesilaya i Novoyi Akademiyi yaki pritrimuvalis dumki sho vse mozhna bulo postaviti pid sumniv i rozuminnya pravdi lezhit poza mezhami lyudskih mozhlivostej Spovid 5 10 19 V Proti akademikiv Avgustin obgovoryuye kriterij znannya visunutij Zenonom Kitijskim zgidno z yakim shos mozhe buti piznane lishe todi koli jogo navit ne mozhna uyaviti nepravilnim Avgustin proponuye dilemu Abo kriterij Zenona mozhe buti piznanim yak pravda v comu vipadku vin pomilkovij abo vin ne mozhe buti piznanij yak pravda u vipadku chogo mi ne mayemo prichin jogo prijmati Avgustin visuvaye vlasni vimogi do znan sho yih skeptiki nasmilyuyutsya vidhilyati sered nih deyaki logichni istini deyaki matematichni deyaki visnovki bezposerednogo dosvidu napriklad Ce smakuye priyemno dlya mene Osoblivo cikavim ye jogo vimoga sho svit treba viznavati isnuyuchim Na mozhlivij dokir skeptika sho vin mozhe lishe bachiti son Avgustin vidpovidav sho vin nazve svitom vse sho jogo otochuye Cim shlyahom vin provadit ideyu fenomenalnogo svitu znannya yakogo vin dodaye ye nemozhlivim dlya skepticizmu Nemaye sumnivu sho najvidomisha vidpovid Avgustina skepticizmovi z yavilas znachno piznishe v Knizi 15 Trijci i v Knizi 11 Pro grad Bozhij Os abzac z ostannoyi Cherez povagu do cih istin ya ne boyus argumentiv akademikiv Voni kazhut Sho yaksho ti pomilyayeshsya Yaksho ya pomilyayus ya isnuyu Htos hto ne isnuye ne mozhe pomilyatis otzhe ya isnuyu yaksho ya pomilyayus Dali yaksho ya isnuyu cherez te sho pomilyayus yak ya mozhu pomilyatis v dumci pro te sho ya isnuyu yaksho dlya mene ochevidno sho ya isnuyu yaksho ya pomilyayus 11 26 Peredchuttya Dekartovogo cogito ergo sum yasne Stvorennya svitu Avgustin napisav ne mensh yak p yat komentariv do opovidannya pro stvorennya lyudini v knizi Buttya Vin vidkidaye chi shonajmenshe suvoro ocinyuye obraz Boga Tvorcya yak demiurga yakim vin postaye napriklad v Timeyi Platona Ti nichogo ne trimav v svoyij ruci pishe vin v Spovidi 11 5 7 z chogo potim mig bi zrobiti nebo ta zemlyu tak zvidki ti vzyav te chogo ne bulo ranishe shob zrobiti shos Za Avgustinom Bog stvoriv raj ta zemlyu z nichogo ex nihilo Hocha Avgustin i pripuskaye sho pershi virshi Buttya mozhut buti interpretovani po riznomu vin napolyagaye na tomu sho nichogo navit prostir ta chas ne isnuye inakshe yak cherez Bozhe Tvorinnya Cikavo sho Avgustin yak i Dekart pripuskaye sho Bog pidtrimuye Svoye tvorinnya Yaksho sili Bozhi koli nebud perestali b upravlyati istotami yih sutnosti b znikli i vsya priroda zaginula b Koli budivelnik zakinchuye budinok i jde jogo tvorinnya zalishayetsya popri te sho samogo budivelnika vzhe nema Ale Vsesvit ne vstignesh i okom morgnuti yak znikne yaksho Bog vidmovitsya vid svogo pravlinnya Pro knigu Buttya 4 12 22 Chas Skorish za vse ulyublenij urivok z Avgustina filosofiv ce rozdumi pro chasovu prirodu v knizi 11 Spovidi Sho todi ye chas pitaye Avgustin yaksho nihto mene ne pitaye ya znayu sho take chas yaksho b ya zahotiv poyasniti tomu hto pitaye ni ne znayu 11 14 17 Cej urivok ye simvolichnim dlya filosofiyi U deyakomu sensi chas ce budenne ponyattya Vsi mi znayemo sho ce take Takozh mi znayemo yak skazati kotra godina ta prijti na zustrich vchasno Ale navryad chi htos zmig bi dati vidpovid na zapitannya pro prirodu chasu yaka b zadovolnila filosofa Svoyu diskusiyu pro prirodu chasu Avgustin pochinaye z podivu Aristotelya Fizika 4 10 ale ne zbirayetsya z nim pogodzhuvatis Avgustin zmalovuye ce lishe dlya togo shob pidkresliti jogo vazhlivist Vin zaznachaye sho chasi abo dovgi abo korotki Ale ochevidno sho minulogo vzhe nema a majbutnye she ne nastupilo Isnuye tilki teperishnij chas Ale strogo kazhuchi ne vse teperishnye stolittya rik den i navit hvilina dijsno isnuyut Strogo kazhuchi zaraz yake rozdilyaye majbutnye i minule koli nebud isnuye Ale ce zaraz ne ye ni korotkim ni dovgim tobto ne ye chasom Tomu yaksho isnuye tilki zaraz chasu nema Avgustin virishuye cyu problemu zvertayuchis do vnutrishnogo Ce v tobi mij rozsudok ya vimiryayu mij chas 11 27 37 Tomu chas ce mira chogos rozumovogo Tobto ce mira minulih podij yakimi voni buli majbutnih podij yakimi voni mozhut buti i teperishnih podij yakimi voni ye v dosvidi i poyednuyutsya u rozumi Ce klasichnij sub yektivnij poglyad na chas Cya vidoma problema pro prirodu chasu postaye u zv yazku zi stvorennyam Bogom neba ta zemli zgidno z pochatkom Knigi Buttya Avgustin napisav ne mensh yak p yat komentariv do biblijnoyi teoriyi stvorennya svitu Najdovshij z nih Da genesi ad litteram Pro knigu Buttya U Spovidi 11 vin vidpovidaye na skeptichne zapitannya yake vin takozh vikoristovuye u inshih pracyah do Manihejciv Sho robiv Bog do togo yak stvoriv nebo ta zemlyu Jogo vidpovid v tomu sho stvoryuyuchi nebo ta zemlyu Bog takozh stvoryuye chas i misce Tomu ne bulo ni do stvorennya 11 8 15 ni miscya de Bog stvoriv nebo ta zemlyu 11 5 7 U Spovidi Avgustin vidkidaye ideyu sho chas mozhe buti miroyu ruhu nebesnih til Odnak v inshih komentaryah vin progoloshuye sho chas mira ruhu Najpravdopodibnishe poyasnennya cih idej u tomu sho nevporyadkovanij chas pochavsya z gadkami angeliv Ale lyudskij chas pochavsya zi stvorennyam rozumu Adama Zlo Shozhe sho problema zla naskrizna tema yakoyu Avgustin perejmavsya vse svoye dorosle zhittya Ce bez sumnivu bulo golovnim sho privablyuvalo Avgustina v manihejstvi u dev yatirichnij period jogo manihejskogo uchnivstva Yaksho isnuye kosmichnij princip zla yakij dorivnyuye za siloyu kosmichnomu principu dobra to znikaye filosofska problema zla tobto znikaye pitannya pro te yak tak mozhe buti sho zlo isnuye Same todi koli mi gadayemo yak Avgustin perekonavsya sho Bog ce dobro i vin ye silnishim za vse problema postaye najbilsh gostro Todi de i zvidki zlo pitaye Avgustin Spovid 7 5 7 Avgustin rozglyadaye variant prostogo sprostuvannya togo sho zlo isnuye Chi mozhe buti vin pitaye sho zla prosto nema Todi vin zaznachaye strah zla neobgruntovanij Ale zh i neobgruntovanij strah zla ye same zlo Trohi piznishe v glavi 7 Spovidi Avgustin povertayetsya do neoplatonichnih idej sho zlo yak take ne mozhe buti substancialnim pochatkom a lishe yavlyaye soboyu deyaku vidsutnist svogo rodu pozbavlennya yake ne isnuye realno U riznih tvorah Avgustin znahodit korinnya zla v lyudskij svobodi voli I vin napolyagaye na tomu sho svoboda voli ye neobhidnoyu dlya moralnogo viboru Jogo ideya v tomu sho po pershe hocha Bog i stvoriv lyudinu i lyudina stvorila zlo Bog ne stvoryuvav zlo Bilshe togo spravzhnya svoboda voli ce neobhidne dobro i Bog v svoyij Bozhestvenosti dav yiyi lyudyam popri te sho znav napered sho Adam i jogo nashadki diyatimut nepravilno i stvoryat zlo U svoyemu tvori Pro svobidnu volyu De libero arbitrio spivrozmovnik Avgustina Evodij ne zadovolenij ciyeyu vidpoviddyu Chi ne zdayetsya tobi pitaye vin Avgustina sho yaksho svoboda voli nadana za moralni diyi yiyi nemozhlivo bulo b povernuti do griha Chi ne povinna vona bula b buti yak spravedlivist yaka bula dana lyudyam za pravilne zhittya 2 2 4 8 Bulo b pravomirno ochikuvati sho Avgustin bude nagoloshuvati na spirnosti cogo pitannya oskilki mozhlivo sho navit vsemogutnya istota ne mozhe garantuvati svobodu voli lyudyam ne vrahovuyuchi mozhlivist togo sho voni budut koristuvatis neyu nepravilno Ale do kincya svogo zhittya Avgustin pripuskatime sho blagoslovenni na nebesah matimut doskonalu svobodu voli yaka nese z soboyu nespromozhnist grishiti Pro grad Bozhij 22 30 Ale cya doskonala svoboda ne mogla buti darovana Adamu chi jogo nashadkam bez togo shob voni doluchilis do bezdogannoyi prirodi Boga Etika U svoyih etichnih poglyadah Avgustin buv intencionalistom U svoyemu komentari do Nagirnoyi Propovidi vin viznachaye tri dostatni i neobhidni umovi dlya zdijsnennya griha propoziciya zadovolennya zgoda Prikladom ta nathnennyam ciyeyi teoriyi mozhut buti slova Isusa Kozhen hto na zhinku podivitsya iz pozhadlivistyu toj uzhe vchiniv iz neyu perelyub u serci svoyim Mt 5 28 Z poglyadu Avgustina zgoda na grihovnu diyu yavlyaye soboyu grih i ne vazhlivo chi zdijsnitsya cej vchinok Jogo intencionalizm zmushuye jogo zadumatis chi nese lyudina vidpovidalnist za podiyi yaki zdijsnilis uvi sni Spovid 10 30 42 I hocha jomu zdayetsya sho nespravedlivo vvazhati son pro perelyub grihom nezrozumilo yak riznomanitni etichni ta metafizichni zapovidi dozvolyat jomu uniknuti moralnoyi vidpovidalnosti za diyannya uvi sni Zmalovuyuchi vidminnist mizh rechami do yakih pragnut cherez yih prirodu ta rechami do yakih pragnut zadlya chogos inshogo Avgustin kazhe sho u pershomu vipadku potribno nasolodzhuvatis frui a u drugomu vikoristovuvati uti Mudro vin kazhe hotiti vikoristovuvati te chim potribno nasolodzhuvatis chi hotiti nasolodzhuvatis tim sho potribno vikoristovuvati Pro rizni pitannya 83 30 Vreshti resht tilki Bogom mozhna nasolodzhuvatis Slid za Amvrosiyem Avgustin dodav taki chesnoti yak vira nadiya lyubov do klasichnih chesnot terpinnya muzhnosti mudrosti ta spravedlivosti V jogo interpretaciyi kozhna z chesnot ye lishe virazhennyam lyubovi do Boga Takim chinom napriklad terpinnya ce lyubov trimati sebe cilisnim ta netlinnim dlya Boga ta muzhnist ce lyubov sprijmati vse z gotovnistyu dlya blaga Bozhogo Pro moral katolickoyi cerkvi 15 25 Takim chinom Avgustin stvoryuye hristiyanskij analog ideyi yednosti dobrodiyiv yaku mozhna znajti v Aristotelya ta Platona Spravedliva vijna Avgustin tochno ne buv pershim filosofom yakij pripustiv sho vijna mozhe buti vipravdanoyu todi i tilki todi koli vona zadovolnyaye pevnim umovam Vimogi rozpochinati vijnu po spravedlivosti jus ad bellum ta vimogi vipravdanogo vedennya vijni jus in bello vzhe progoloshuvalis Ciceronom v jogo Respublici Ale poglyad Avgustina mav znachnij vpliv na piznishih filosofiv ta navit politikiv Hoch Avgustin sprijmaye biblijnu zapovid Ne ubij yak dovoli suvoru zaboronu vin pripuskaye sho vona ne zastosovuyetsya pryamo po vidnoshennyu do soldata v spravedlivij vijni chi do togo hto katuye zgidno iz zakonnim nakazom voni ye lishe instrumentom mechem v ruci Grad Bozhij 1 21 Za Avgustinom vijna po spravzhnomu spravedliva yaksho vona chi zapovidana Bogom chi hocha b zakonnoyu vladoyu za spravedlivoyi prichini ta pravilnih namiriv ta z pravilnoyu lyubov yu Spravzhni demoni vijni pishe vin ce lyubov do nasilstva povna pomsti zhorstokist neprostima ta neprimirima vorozhnecha dikij opir ta zhaga do vladi Vidpovid Faustu 22 74 Filosofiya istoriyi V tvori Pro grad Bozhij 12 14 Avgustin zmalovuye ideyu vichnogo povernennya istoriyi kotru vin pripisuye Platonu ale kotru bilshist z nas sogodni asociyuyut z Nicshe Vlasna koncepciya istoriyi Avgustina linijna yaka pochinayetsya zi stvorennya Adama i vede do drugogo prishestya Hrista Istoriya universumu podilyayetsya na sim vikiv yaki vidpovidayut semi dnyam stvorennya svitu Vin ne pogodzhuyetsya sho bozhestvenne providinnya yak i bozhestvenne naperedviznachennya sumisne z lyudskoyu svobodoyu voli U mistectviU indi rok gurtu Band of Horses ye pisnya pid nazvoyu Svyatij Avgustin zmist yakoyi kruzhlyaye navkolo pragnennya do slavi i viznannya a ne do istini U albomi Boba Dilana John Wesley Harding 1967 ye pisnya pid nazvoyu I Dreamed I Saw St Augustine na cyu pisnyu takozh isnuye kaver Teyi Gilmor U 1972 roci italijskij rezhiser Roberto Rosselini znyav film Agostino d Ippona Avgustin Blazhennij TvoriOsnovni tvori Monologi Pro Trijcyu Spovid Zrechennya Pro Grad Bozhij tosho Molitvi Besidi dushi z Bogom Avtobiografichni tvori Spovid ukrayinskij pereklad z latini Yuriya Mushaka Pererobki mistit piznishi korekturi ta zauvagi do rannih tvoriv Filosofsko teologichni tvori Muzika De civitate Dei Pro Grad Bozhij Pro Trijcyu golovna pracya Avgustina v 15 tomah Pro shastya pro zv yazok shastya j zustrichi z bogom Pro vchitelya pro znachennya movi Pro istinnu religiyu pro znachennya hristiyanskoyi religiyi Rozmovi z samim soboyu pro racionalne samopiznannya Pro nevmirushist dushi Pro hristiyansku doktrinu Pro vilnu volyu Bibliografiya Andresen S Bibliographia Augustiniana 2 Aufl Darmstadt 1973 Miethe T L Augustinian Bibliography 1970 1980 Westport L 1982 Praci Avgustina Avreliya mozhna podilita za takim principom 1 Onto teologiya ta gnoseologiya 2 Antropologiya psihologiya etika 3 Eshatologiya i sociologiya 4 Estetika 5 Tradiciya Perekladi ukrayinskoyuAvgustin Avrelij Spovid pereklad z latini N Grigor yevoyi Kiyiv Grani 1997 Svyatij Avgustin Spovid Perekl z latini Yuriya Mushaka Vidannya tretye K Osnovi 1999 319 s link 6 listopada 2021 u Wayback Machine Praci pro Avgustina Blazhennogo Pocyurko Oleg Osnovopolozhni principi filosofiyi istoriyi u tvorchosti Avgustina Blazhennogo Disertaciya kandidata filosofskih nauk 09 00 05 Lviv Nacionalnij universitet imeni Ivana Franka 2008 188 ark Bibliogr ark 173 188 Grigor yeva N Bog i lyudina v zhitti Avreliya Avgustina Kiyiv 1992 Div takozhAvgustinizm 17496 Avgustin asteroyid nazvanij na chest bogoslova PrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 Spovid pered licem Boga Personal plyus 16 lipnya 2010 u Wayback Machine 2007 24 30 zhovtnya Kremen V G Filosofiya misliteli ideyi koncepciyi S 134Z Nomer 32 u Rejtingu 100 najkrashih knig usih chasiv zhurnalu Nyusvik Newsweek s Top 100 Books spisok 100 najkrashih knig usih chasiv zhurnalu Nyusvik 6 sichnya 2015 u Wayback Machine angl Lutz D Schmadel Dictionary of Minor Planet Names 5 th Edition Berlin Heidelberg Springer Verlag 2003 992 XVI s ISBN 3 540 00238 3 PosilannyaAvgustin Avrelij Avgustin Blazhennij VUE N S Prozorova Avgustin 24 listopada 2016 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1998 T 1 A G S 14 ISBN 966 7492 00 X Kovalov D V Avgustin Blazhennij u dobu postmodernu 25 grudnya 2014 u Wayback Machine Povnij pereklad tvoriv bl Avgustina francuzkoyu movoyu 14 serpnya 2011 u Wayback Machine Golovne pro filosofiv Avgustin Blazhennij 28 lipnya 2009 u Wayback Machine na sajti Kulturnogo centru Novij Akropol Politichni paradigmi vchennya Svyatogo Avgustina 28 bereznya 2022 u Wayback Machine Plomin Vchennya Avgustina Blazhennogo pro dva gradi 11 kvitnya 2022 u Wayback Machine Kovalov D V Vpliv filosofiyi Avreliya Avgustina na suchasnist 21 veresnya 2018 u Wayback Machine Avgustin Avrelij 3 kvitnya 2017 u Wayback Machine Dzherela ta literaturaAvgustin Avrelij Filosofskij enciklopedichnij slovnik V I Shinkaruk gol redkol ta in Kiyiv Institut filosofiyi imeni Grigoriya Skovorodi NAN Ukrayini Abris 2002 742 s 1000 ekz BBK 87ya2 ISBN 966 531 128 X N Amelchenko Avgustin Avrelij Politichna enciklopediya Redkol Yu Levenec golova Yu Shapoval zast golovi ta in K Parlamentske vidavnictvo 2011 s 8 ISBN 978 966 611 818 2 Kremen V G Filosofiya misliteli ideyi koncepciyi 16 lipnya 2012 u Wayback Machine Pidruchnik Kremen V G Ilyin V V K Kniga 2005 528 s Toftul M G Suchasnij slovnik z etiki 26 zhovtnya 2020 u Wayback Machine Slovnik Zhitomir Vid vo ZhDU im I Franka 2014 416s ISBN 978 966 485 156 2 DVNZ Nacionalnij Girnichij Universitet 2014LiteraturaYevropejskij slovnik filosofij Leksikon neperekladnostej nauk ker proyektu Barbara Kassen i Konstyantin Sigov Kiyiv Duh i litera 2009 T 1 S 21 117 122 125 154 158 176 177 202 213 373 482 483 488 489 517 531 538 PosilannyaAvgustin Avrelij 11 kvitnya 2022 u Wayback Machine Ukrayinska Religiyeznavcha EnciklopediyaPrihovano shablon Normativnij kontrol