Ця стаття містить текст, що не відповідає . (січень 2019) |
Ця стаття містить , але походження окремих тверджень через брак . (січень 2019) |
Ніколай Костянтіновіч Реріх (27 вересня (9 жовтня) 1874, Петербург, Російська імперія — 13 грудня 1947, , Хімачал-Прадеш, Індія) — російський художник, філософ, археолог, мандрівник і письменник. Закінчив Петербурзьку академію мистецтв (учень А. Куїнджі), з 1909 акад.; працював також в Україні в галузі монументального мистецтва; з 1920 року перебував у США та Індії. У 1903–1906 роках за ескізами Реріха виконано дві мозаїки («Покрова») для церкви у с. Пархомівці на Київщині, 1910 мозаїки для Троїцького собору Почаївської лаври.
Життєпис
Народився в 1874 в Петербурзі у сім'ї юриста. Там же закінчив гімназію, а потім юридичний факультет університету і паралельно Академію мистецтв у класі професора Архипа Куїнджі.
У юному віці перебував під впливом таких видатних українців свого часу як Тарас Шевченко, Микола Гоголь, Архип Куїнджі, Микола Костомаров, Данило Мордовцев, Михайло Микешин. Останній зауважує незвичайні художні здібності у Миколи, дає перші уроки малювання і переконує батька віддати хлопця в ту ж художню академію, у якій вчився і жив Тарас Шевченко, меморіальну майстерню якого утримував Микешин. У ній же Микешин давав і перші уроки Миколі. Там Реріх почув і побачив твори Шевченка. Вони його вразили назавжди. «Кобзар» став настільною книгою для Реріха. Він провезе її потім з собою по всьому світу і вперше ознайомить з «Кобзарем» Індію. Ось що розповів найстарший син Реріхів, Юрій, під час перебування у Києві в січні 1959 року:
![]() | „Кобзар“ належав до улюблених книжок батька і часто читався в сімейному колі Реріхів. Батько впродовж всього життя дуже любив Шевченка. Реріх багато подорожував і захоплювався Україною, її мовою і культурою. „Я не знаю таких співучих і музикальних народів, як український і прибалтійський“ — писав він на схилі життя. | ![]() |
Знання історії, захоплення археологією і етнографією дали йому можливість з легкістю малювати картини на теми Давньої Русі, створювати жанр історичного пейзажу. Глибокий сприйнятливий природний розум, прагнення й уміння повсякчас поповнювати знання і дивовижна працездатність — усе це дозволило Миколі Костянтиновичу ще замолоду стати енциклопедично освіченою людиною.
Роздуми Реріха як історика і філософа були направлені на вивчення спільності коренів культур Заходу і Сходу. У 20-х роках, на основі отриманих раніше запрошень, М. К. Реріх організовує виставки своїх картин в Швеції, Данії, Центральній Європі, а потім в США. Виставки принесли художнику всесвітню славу. В Нью-Йорку був створений музей і культурний центр ім. М. К. Реріха. Саме в Америці набрала реальних форм ідея художника про центральноазійську експедицію.
Експедиція тривала чотири з половиною роки. За цей час були зібрані колекції, записані древні перекази та легенди Сходу, які дали можливість порівняти їхній зміст із європейськими сагами, билинами, піснями і дійти висновку про спільність коренів двох регіонів і єдність індоєвропейської культури.
Ніхто, мабуть, не зробив так багато за своє життя, як Микола Костянтинович і його дружина Олена Іванівна. Понад сім з половиною тисяч живописних полотен, дванадцять книг складної філософської системи «Жива Етика», численні літературно-філософські твори, організація різних культурних закладів у Європі та Америці, зокрема, відомий Музей М. Реріха в Нью-Йорку, дві великі експедиції, організація Інституту гімалайських досліджень в Кулу (Індія), з якими співпрацювали найвидатніші вчені світу — від Альберта Ейнштейна до Миколи Вавилова.
Був ініціатором Пакту про захист культурних цінностей під час збройних конфліктів.
Картини Реріха відображають духовний злет художника, здатного фарбами на полотні піднімати глибокі філософські проблеми, які хвилювали і будуть хвилювати людство, допоки існує життя на Землі. Дивлячись на його роботи, відчуваєш печать вічності і мудрого спокою, велич і значущість.
В театральному мистецтві М. К. Реріх здійснив революцію. Разом із Бенуа (французький художник) сприяли тому, аби театрально-декоративне мистецтво стало самостійним жанром поряд із акторським, режисерським, музичним. Слава Реріха-художника перекрила славу Реріха-поета. А однак літературна творчість Миколи Костянтиновича — це не лише своєрідне вираження його світогляду, але й оригінальне явище російської літератури початку ХХ ст. Ця творчість несе у собі відлуння синтезу двох великих культур — західної і східної.
Пафос реріхівського мистецтва в перетворенні людини, в розширенні та витонченні свідомості, в закликах іти шляхом світла. Реріх поєднує найновіші досягнення науки з давніми віруваннями. Для нього не існує часу плинного, істини тимчасової. Прагнення до Вічності — характерна риса творчості Реріха.
Вступ
Реріх — художник-учений, художник-літератор, художник-філософ. Його творчість — явище виняткове в історії російського і світового мистецтва. Його полотна привабливі своєрідністю сюжетів, поетичністю, глибоким символізмом, а яскраве життя подібне до дивовижної легенди. Почавши свій шлях в Росії, пройшовши Європу і Америку, він закінчив його в Азії. Про Миколу Реріха його син — художник Святослав Реріх, що жив в Індії, згадував так:
![]() | Це була людина з ясною і задумливою особистістю. Його фіолетово-сині очі часом могли ставати абсолютно темними. У нього завжди був спокійний голос, він ніколи не підвищував його, і весь вираз його обличчя відображав ту дивовижну витримку і самовладання, які були основою його характеру. Це був спокій неабиякої людини, серйозної і привітної, вдумливої, з напрочуд гострим чуттям гумору. У всіх його рухах була урівноважена гармонія. Він ніколи не поспішав, та все ж його продуктивність була дивовижною. Він писав крупним і ясним почерком, ніколи не виправляючи і не міняючи своїх пропозицій і слів, а тим паче своїх думок. За всіх обставин, у найскрутнішому становищі він залишався спокійним і витриманим і ніколи не вагався у своїх рішеннях. | ![]() |
Художня спадщина Реріха величезна. Картини, ескізи декорацій, малюнки Реріха зберігаються в музеях і приватних колекціях багатьох країн світу. У Радянському Союзі великі зібрання творів Реріха, окрім Державної Третьяковської галереї і Музею мистецтва народів Сходу в Москві, містяться в Державному російському музеї в Ленінграді, в Горьківському художньому музеї та в Новосибірському державному художньому музеї.
Картини Реріха в Державній Третьяковській галереї відображають головні етапи його творчого шляху.
У 1897 році П. М. Третьяков придбав полотно Реріха "Гонець. «Повстав рід на рід», виставлене на весняній учнівській виставці в Академії мистецтв в Петербурзі. Цього відомого колекціонера зацікавили ідеї молодого талановитого художника, його задуми створити велику серію картин, присвячених найдавнішій історії Русі. Третьяков мав намір всю майбутню серію зібрати в своїй галереї, але в 1898 році його не стало, і це побажання збулося не цілковито.
Дитинство і юність
Ранні враження дитинства — будинок на Васильєвському острові, літні поїздки до міста Острів Псковської губернії і в заміський маєток Ізвара під Петербургом, де він радісно стикнувся з сивою стариною при розкопках кургану, розповіді батька і діда про предків старовинного скандинавського роду Реріхів, пейзажі суворої російської Півночі, що на все життя врізаються в пам'ять, — все дивовижним чином, немов у фокусі, зібралося в душі і пам'яті майбутнього художника. Батько Миколи Костянтиновича сподівався, що Микола як старший син успадкує його професію, стане юристом, але покликання, що рано визначилося, привело Реріха після закінчення гімназії К. І. Мая в 1893 році в стіни Петербурзької Академії мистецтв, хоча, за наполяганням батька, він змушений був одночасно вступити на юридичний факультет університету.
У Академії мистецтв Реріх став відвідувати майстерню А. І. Куїнджі. Метод викладання Куїнджі був відмінним від системи інших професорів Академії. Він прагнув перш за все розвинути в своїх учнях відчуття декоративності кольору. Не відмовляючись від роботи з натури, він наполягав на тому, щоб картини писалися з пам'яті. Художник повинен був в собі виношувати образ майбутнього твору, продумувати його композицію і колір. Так колись творили візантійські і староруські іконописці, старі італійські і нідерландські майстри, буддійські художники Сходу. Саме так Реріх згодом писав всі свої картини, називаючи їх «творами». Він рідко робив до них підготовчі етюди і ескізи.
Вивчаючи стародавню історію, беручи участь в археологічних розкопках, випробовуючи постійне тяжіння до природи, живописець прагнув надати художню концепцію «незрівнянно самобутньої минулої природи», російського історичного минулого. Особливо гостро Реріх відчував «пряму протилежність» природи і сучасного міста: «Город, що виріс з природи, загрожує тепер природі; місто, створене людиною, володарює над нею», — писав він. Розвиток промисловості в XIX столітті приводив до відчуження людини від природи, до порушення її цілісності, що викликало тривогу в різних країнах світу за долю духовних і етичних цінностей, накопичених людством. Шлях до духовного оновлення життя багато мислителів бачили в поверненні до природи. Ідеї Жана Жака Руссо придбали в XIX столітті ще більший сенс. У Росії Лев Толстой закликав до «спрощення»; у Індії Махатма Ганді зробив домашню прядку символом порятунку від машинізму; у Франції художник Поль Гоген у пошуках «первісного раю» біг з Європи на острів Таїті, а Пюві де Шаванн з тривогою запитував: «Що зробить з нами це вторгнення інженерів і механіків?».
Слов'янський період
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkyTDAxZlUyaGxjbXhwYm1kZlVHOXlkSEpoYVhSZlVtOWxjbWxqYUM1cWNHY3ZNalV3Y0hndFRWOVRhR1Z5YkdsdVoxOVFiM0owY21GcGRGOVNiMlZ5YVdOb0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Реріх замислює живописний цикл під назвою «Початок Русі. Слов'яни», в якому задається метою показати гармонійне злиття стародавньої людини з природою. Тему для картини «Гонець (Повстав рід на рід)» художник знайшов в «Повісті минулих літ» — першого руського літопису, складеного в XII столітті ченцем Києво-Печерського монастиря Нестором.
Ріг золотого місяця з'явився із-за густого лісу і освітив темряву ночі, вирвавши з темноти високий горб, схожий на мурашник, глухі житла на ньому, обнесені високим частоколом, тиху гладінь річки і човен з сидячим в ній старим і стоячим веслярем… Стан, повний тривоги, викликає побачене. Картина написана під безперечним впливом Куїнджі (мотив «Місячної ночі»), але увага любителів мистецтва особливо привернула світовідчування, що позначилося в ній. Несподіваним виявився і вибір сюжету. Серед художників тоді було поширено і загально прийнято зображати в історичних картинах відомі особи і події. На полотні Реріха з'явилися безіменні герої стародавньої історії.
Майстерню Куїнджі відвідували в основному художники, що вже пройшли хорошу школу малювання. Реріх ще в дитинстві брав уроки у малювальника М. О. Мікешина. Заняття у Куїнджі, що розвинули в ньому оригінальну індивідуальність живописця-колориста, в частині малювання були недостатні. Це добре зрозумів сам художник при роботі в 1898 році над наступною картиною серії «Сходяться старці». У 1899 році картина «Похід» звернула на себе увагу С. П. Дягильова, що запросив Реріха брати участь у виставці нового художнього об'єднання «Світ мистецтва». Відносини зі знов виниклим товариством «Світ мистецтва», очолюваним С. П. Дягильовим і А. Н. Бенуа, у Реріха складалися складно і суперечливо, але, коли в 1910 році товариство, що розпалося, знов відродилося, Реріх був вибраний його головою.
У 1900 році Реріх їде до Парижа, де відвідує студію відомого художника і педагога Ф. Кормона. Залишаючись вірним своїм темам і сюжетам (у Парижі він продовжує роботу над «Слов'янською серією»), але використовуючи досвід нових французьких художників, Реріх опановує колір і малюнок в живописі. У Парижі написані картини «Червоні вітрила. Похід Володимира на Корсунь», «Ідоли», «Заморські гості». Невелика за розміром картина «Червоні вітрила» була схвалена Кормоном.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkUyTDA1cFkyaHZiR0Z6WDFKdlpYSnBZMmdsTWtOZlIzVmxjM1J6WDJaeWIyMWZUM1psY25ObFlYTmZKVEk0WTI5eWNtVmpkR1ZrWDJOdmJHOTFjaVV5T1M1cWNHY3ZNalV3Y0hndFRtbGphRzlzWVhOZlVtOWxjbWxqYUNVeVExOUhkV1Z6ZEhOZlpuSnZiVjlQZG1WeWMyVmhjMThsTWpoamIzSnlaV04wWldSZlkyOXNiM1Z5SlRJNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Картину «Заморські гості» Реріх закінчує в 1901 році. Олійні фарби в повну силу кольору зазвучали на полотні. Нова для нього стилізована манера листа передає радісне, оптимістичне сприйняття життя. Деякі картини Реріх супроводжував своєрідними за жанром літературними коментарями. Образ картини «Заморські гості» поетично відобразився в статті «По шляху з варяг в греки», написаної художником в 1899 році:
![]() | Пливуть полуночні гості. Світлою смугою тягнеться пологий берег… Новий струмінь пробивається по стоячій воді… підніме роди слов'янські — побачать вони рідкісних, незнайомих гостей, подивуються вони на їх лад бойовий, на їх заморський звичай. Довгим рядом йде тура; яскраве розфарбовування горить на сонці. У рульового весла… сам конунг… стоїть. | ![]() |
«Слов'янська серія» продовжується в картинах «Місто будують» (1902), «Будують храм» (1904), «Слов'яни на Дніпрі» (1905) та інших.
У пошуках своєї живописної мови, своєї художньої манери Реріх в цей час переходить від контрастної декоративності до тонального олійного живопису. Він міняє фактуру мазка, прагнучи до виразного монументально-декоративного рішення картини. На цьому шляху він неминуче повинен був стикнутися з мистецтвом Врубеля. Особливо хвилював Реріха колорит цього майстра «таємнича блакитна квітка» (за його виразом), що не в'янучи живе в мистецтві геніального російського художника. Картина «Місто будують» своєю новизною, декоративністю й імпресіоністичністю викликала протилежні думки критиків, але була високо оцінена художником В. А. Сєровим і рекомендована їм Раді Третьяковської галереї для придбання.
![]() | … На високому березі широкої повноводної річки споруджуються міцні стіни і башти з міцних колод і дощок. Сонце хилиться до заходу, офарблюючи теплим коричневим кольором дерев'яні зруби. Довгі густі тіні лягають на землю. Бадьорим вітром тягне з річки, і скоро йде робота у людей в білих лляних сорочках. Сам князь спостерігає за будівництвом… Можливо, то Ярослав Мудрий, що «почав ставити міста по Русі»? | ![]() |
Велика поїздка Росією
У 1903—1904 роках Реріх здійснює велику поїздку Росією, що увінчалася численними етюдами старовинних архітектурних пам'ятників. Художник в них прагне перш за все передати потужність стародавніх кам'яних споруд, що пережили багато століть.
«Ростов Великий»… Частина могутнього ансамблю Ростовського кремля. Стіни, башти, церкви міцно уросли в землю і злилися воєдино з нею, деревами і небом. Жива гра світла і кольору на архітектурі — немов віддзеркалення знаменитих дзвонових дзвонів…
На запрошення художнього товариства «Манас» у Празі відкривається перша закордонна виставка робіт Реріха (1905). З того часу, постійно доповнювана новими картинами, перебуваючи в різних культурних центрах Європи, вона надовго залишається за кордоном. У 1909 році на виставці «Салон» у Петербурзі Реріх показав ряд картин, і в їх числі «Бій» (1906), що став вершиною його творчості 1900-х років. Художник і художній критик А. Н. Бенуа, що завжди вимогливо відносився до живопису Реріха, відзначав «рідкісну досконалість виконання, велику витриманість техніки, її упевнену простоту». У картині «Бій», за словами Бенуа, Реріх «творив вільно, розпоряджався одними йому доступними засобами». Картина написана темпераментно, в бездоганно знайденій тональності.
![]() | … Розірвані на безформні хмари темні хмари розкрили золоту заграву неба, що освітило сцену морського бою. Серед пінявих хвиль зіткнулися в рішучій сутичці воїни в турі з піднятими вітрилами. Похмурими свідками бою стоять самотні острови з фортецями. | ![]() |
Перехід від олії до темпери
Картиною «Бій» закінчився період олійного живопису Реріха. Художник рішуче і безповоротно перейшов від одного матеріалу до іншого, від олії до темпери. З його слів, «перші картини написані дуже товсто-товсто. „Сходяться старики“ вийшли… шорсткі і навіть гострі».
Побачивши картини італійського живописця Джованні Сегантіні, написані мастихіном, Реріх зрозумів, що можна зрізати густо покладений пастозний мазок і таким чином одержувати щільну емалеву поверхню. За твердженням художника «олія взагалі скоро набридла своєю густиною і темнотою. Сподобалася мюнхенська темпера Вурма». Цією темперою написано багато картин до 1914 року. Реріха полонила «легкість і звучність тонів» живопису темпери. Він говорив: «Суджено фарбам мінятися — хай краще картини стають снами, ніж чорними чоботами» (зважаючи на вицвітання темпери і зміни барвистого шару картин, написаних олією в ті роки, що було результатом змішання фарб, впливу довкілля, розкладання лаку; згадувався і гіркий досвід знаменитої картини А. І. Куїнджі «Місячна ніч на Дніпрі»).
Перехід від олії до темпери для Реріха був дуже важливим, він шукав тонших якостей кольору, йдучи від його матеріальної густини.
Європейські подорожі
До 1914 року майже кожне літо Реріх відвідує Європу. 1908 рік — Париж; 1909 — Лондон, Голландія, Рейнські міста Німеччини; 1911 — знову Голландія і подорож Рейном; 1912 — знов Париж. Що шукав художник в цих подорожах? Ще Н. В. Гоголь відмітив, що і сама по собі «хороша… далека дорога!».
Реріх, немов передчуваючи загрозу знищення творінь людського духу, накопичених в століттях, прагне якомога глибше осягнути і виразити в своїх картинах характерні особливості російської і західної культур. Так, від картин язичницьких часів в ескізах декорацій до драми Г. Ібсена «Пер Гюнт» і опери Р. Вагнера «Валькірія» до картин середньовіччя в ескізах декорацій до «Тристану та Ізольді» Вагнера і «Принцесі Мален» М. Метерлінка, Реріх створював історичний образ західної культури і побуту, так само як в ескізах декорацій до «Снігуроньки» М. А. Римського-Корсакова і «Весні Священній» І. Ф. Стравінського він воскресив життя язичницьких слов'ян, а в живописних сюїтах до опер «Князь Ігор» А. П. Бородіна і «Псковитянка» М. А. Римського-Корсакова — російське середньовіччя. Ці ескізи стали закінченими творами, пройнятими глибоким розумінням музики. Реріх називав їх музичним терміном «сюїти». І в майбутньому роботи одного циклу, вже не пов'язані з певним музичним твором, він називав так само. Живопис Реріха завжди тісно зв'язаний з його музичними враженнями. Давно відмічена асоціативна залежність між звуком і кольором. Реріх, можна сказати, володів колірним звукосприйняттям.
Талашків
Французький художник Пюві де Шаванн, один з родоначальників символізму в живописі, що мав вплив на раннього Реріха, говорив, що «істинна роль живопису — це одухотворення стін». Така можливість виконати «істинну роль» представилася Реріху в 1911 році в Талашкіно, маєтку княгині М. К. Тенішєвої під Смоленськом. Одна із засновниць товариства і журналу «Світ мистецтва», Тенішєва в 1905 році організувала в своєму маєтку школу і майстерню виробів прикладного мистецтва на зразок Абрамцевських майстерень. Зразками для талашкинськіх майстрів служили предмети російської народної творчості. Реріх гаряче вітав почин Тенішєвої і зробив для майстерні декілька ескізів меблів.
Тенішєва запропонувала Реріху розписати недавно побудований в Талашкіне храм Святого Духу. Реріх давно тяжів до монументального живопису. Його захоплювали храмові розписи Ярославля, він був зачарований барвистою декоративністю фрескового живопису Беноццо Гоццолі в Італії. Майстер не оминув і впливу російської ікони, що живо відобразився в його картинах: «Пишне дійство» (1907), «Георгій Переможець» (1908), «Книга голубина» (1911), та інших. Робота в Талашкінє давала йому можливість узагальнити досвід вивчення стародавнього живопису. У 1912 році розпис був закінчений, а в 1914 році за ескізом Реріха над входом храму була зроблена мозаїка із зображенням Спаса.
Нові символічні сюжети та подорожі Реріха
Незадовго до початку першої світової війни в творчості Реріха з'являються нові символічні сюжети («Крик змія» «Зарево», «Корони», «Справи людські» «Вісник», «Град приречений» та інші). Виражені в них відчуття тривоги були сприйняті як пророчі. А. М. Горький назвав Реріха «великим інтуїтивістом».
У ці роки Реріх все більш занурюється в свої найпотаємніші мрії, що з юності хвилювали його уяву. Ще студентом Реріх познайомився з В. У. Стасовим. Це знайомство визначило багато майбутніх устремлінь і пошуки художника. У праці «Походження російських билин» (1868) і подальших статтях і книгах Стасов розвивав ідею про «перемінність російської культури і взагалі європейської від азійської». У бесідах із Стасовим визначалося для Реріха його наукове завдання — духовні зв'язки Росії зі Сходом, — яку він сподівався коли-небудь вирішити на неходжених стежках Монголії і Тибету. Не менший вплив на художника мали широко поширені серед народів Сходу і Заходу легенди і оповіді про таємничу країну, розташовану десь в неприступних горах чи то Індії, чи то Тибету. Середньовічні лицарі вірили, що там зберігається чаша Грааля, вищий символ лицарського присвячення і служіння. У Стародавній Русі з XII століття подорожували на схід у пошуках «земного раю», навіть знаходилися свідки, що бачили країну сліпучого світла, що сперечалося з сонячним, про що мовиться в «Посланні новгородського єпископа Василя тверському єпископу Федору». У XIV столітті було поширено («Сказання Зосими про ходіння до брахманів»), де розповідається про те, як Зосима знайшов на Сході землю, де живуть «старики, подібні сину божому». Пізніше, в XVII столітті старообрядці-розкольники назвуть цю землю «Беловодьем» і не раз вирушатимуть на її пошуки. Індійці вважали священну гору Міру центром світу і джерелом щастя, Тибет і монголи країну безсмертя і вищої справедливості називали Шамбала. Реріх був вражений схожістю народних переказів, припущеннями Стасова. Художник починає будувати плани подорожі на схід. Все більш принадним стає «великий індійський путь», але події, пов'язані з першою світовою війною, і стан здоров'я примушують замість півдня їхати на північ, до Фінляндії, де художник з сім'єю поселяється в 1916 році.
Реріх завжди любив сувору Північ за її незайману красу, за віддаленість від промислових міст. «Вигадливі ліси всякими деревами. Квіткові трави. Глибоко хвилясті дали. Усюди дзеркала річок і озер. Горби і горби. Круті, пологі, моховиті, кам'янисті. Камені стадами навалені. Всяких відливів. Моховиті килими багато накинуті. Жовті із зеленим, лілові, червоні, оранжеві, чорні з жовтим…». Такий пейзаж в картині «Пантелеймон-цілитель» (1916).
На початку 1919 року Реріх з сім'єю виїжджає до Стокгольма, куди був запрошений у справах російського відділу «Балтійської виставки», що знаходилася в Швеції з 1914 року. До складу виставки входили картини Реріха, що ще з 1905 року переміщалися різними містами Європи. Художник показує свої роботи в північних країнах, звідки в 1920 році його шлях лежить далі, до Лондона.
У Лондоні відкривається виставка картин Реріха під назвою «The Spells of Russia» («Русские очарования»). Для дягильовськіх постановок в оперному театрі Ковент-Гарден художник виконує ескізи декорацій до «Князю Ігоря». Створюється сюїта на індійські теми «Сни Сходу».
Переїзд до Америки
У листопаді 1920 року Реріх переїздить в Сполучені Штати Америки, де влаштовує ряд виставок своїх робіт, пише серії картин: «Священна», «Вісник», «Сюїта Океану».
Художник усюди шукає сліди минулого. Особливе, таємниче хвилювання він випробовує, спостерігаючи печери в горах, розколини, каньйони. У зв'язку з легендами про плем'я, що пішло під землю, про «чудеса підземні», Реріх вивчав у Фінляндії підземні ходи. У 1921 році той же інтерес приводить Реріха в Санта-Фе, штат Нью-Мехіко, де пишеться картина «Печери у скелях». Що стоїть за цим світом безмовності? Сліди зниклої цивілізації або загадкове життя, приховане від цікавих очей сучасників? У Америці Реріх здійснює довго виношувані ним ідеї з організації музеїв, що включають всі види мистецтв. За ініціативою Реріха в Чикаго відкриваються Міжнародне товариство художників, товариство «Венець Миру», в Нью-Йорку — Інститут об'єднаних мистецтв. Трирічна діяльність в Америці увінчалася для Реріха здійсненням давно бажаної можливості відправитися в подорож Азією. Весною 1923 року Реріх повертається з сім'єю до Європи. Влітку і на початку осені він подорожує Італією і Швейцаріею, а в листопаді з Марселя відпливає на кораблі до Індії. Художник згадував вірші Олександра Блока:
![]() | Мой прояснившийся взор Понял тосканские дымные дали И очертания гор… | ![]() |
Подорожі на Схід
1923 рік був, мабуть, єдиним в житті Реріха, коли він не написав майже жодної картини. Він переходив з мрії в реальність. Він вступав у «нетрі Азії». У грудні 1923 року — Реріх в Індії. Почався перший етап життя на Сході. Він був порівняно коротким. До осені 1924 року Реріх подорожує Індією, малює серію картин «Зародження таємниць». Під час подорожі Сіккімом, місцевістю найдавніших буддійських монастирів, він робить велику кількість етюдів, розділених ним на дві серії — «Сикким» і «Монастирі і ступи». У той час в США, у Нью-Йорку, відкривається музей його імені. Восени 1924 року з Індії Реріх повертається в Сполучені Штати. Картини, археологічні знахідки Реріх розміщує в Нью-йоркському музеї. Це ще більш привертає увагу художніх і наукових кіл до цілей азійських експедицій Реріха.
У грудні 1924 року він знову в Індії. Новий етап, що ознаменувався трирічною Центральноазійською експедицією (1925—1928), був найзначнішим у житті Реріха. Пошукам, часом ризикованим, російсько-індійських зв'язків на стежках Центральної Азії Реріх присвятив книгу «Алтай-Гімалаї». У плани маршруту входила подорож Алтаєм. Шлях на Алтай лежав через Москву, і тому в 1926 році Реріх з сім'єю, після переговорів з Радянським урядом, приїжджає до Росії. У Москві він дарує ряд своїх картин з серії «Майтрейя» і передає відоме нині Послання гімалайських Махатм, духовних вчителів Сходу, про яких на Заході знали ще в XIX столітті. У Москві Реріх зустрічається з художниками і політиками, в бесідах він висловлює своє бажання в майбутньому повернутися на батьківщину. Цими своїми відчуттями і намірами згодом Реріх постійно ділився з художником І. Э. Грабарем в листуванні, що тривало з 1938 по 1947 рік. Унікальні матеріали, зібрані в результаті експедиції, частково були відправлені до Америки, частково чекали обробки в заснованому Реріхом у 1928 році в Індії Інституті гімалайських досліджень «Урусваті». Поряд з інститутом, в долині Кулу, стала постійно жити й сім'я художника.
Ще в Радянському Союзі Реріх почав рух за охорону пам'яток старовини і взагалі пам'яток культури. У 1929 році, за його пропозицією, був розроблений проект Пакту, який передбачав захист історичних, культурних і наукових пам'яток у воєнний час. Пакт Реріха одержав широку підтримку багатьох відомих діячів культури і науки, в різних країнах були утворені постійні комітети Пакту, проводилися міжнародні конференції. Реріх був висунутий в кандидати на Нобелівську премію миру. Ідеї Пакту поступово відродилися після Другої світової війни.
«Гімалайська серія»
Усюди, де б не проходив художник, його шлях супроводжувався картинами і етюдами, що об'єднувалися у великі серії, але, мабуть, найграндіознішою стала «Гімалайська серія». Реріх писав її з першої зустрічі з Гімалаями до кінця життя. Етюди гімалайських гір, освітлених сонцем, оповитих хмарами, покритих снігом, занурених в синяву ночі, самотніх, величних, стали могутньою симфонією кольору, створеною вищою напругою духу художника, апофеозом всієї його творчості.
Реріх в живописі прагнув до максимальної чистоти тону, яскравості кольору, до вишуканої краси. Використовуючи вражаючі можливості темпери не тільки відомих європейських фірм Лефранка і Джорджі Роуней, але і лааїстськіх художників Монголії і Тибету, він розкривав її щонайширшу колірну амплітуду від м'яких, оксамитових тонів в картині «Ашрам», до пронизливо дзвінкого кольору в картині «Меч Гесера». У картинах і етюдах Гімалайського циклу Реріх переходить від кольору земних предметів, що дробиться, до локального кольору Космосу. Він бачить золотом або сріблом Землю, що світиться, в блакитних космічних просторах («Меч Гесера» «Гуга Чохан»). Реріх стає людиною космічної свідомості. Це мимоволі відчувається і сучасниками художника. Вони називають живописний світ Реріха «Державою» (Леонід Андрєєв), його самого величають «Майстром Гір» (Барнет Д. Конлан).
1947 рік
Фотографії 1947 року, що зберегли образ Реріха, справляють сильне враження. Не зважаючи на хворобу, його погляд повний надзвичайної сили. Очі передають глибоку внутрішню зосередженість, наполегливу думку, могутні зусилля волі. 13 грудня 1947 року Реріха не стало.
У стародавній долині Кулу, батьківщині епічних оповідей індійського народу, стоїть камінь з написом на санскриті «Тіло Махаріши Миколи Реріха, великого друга Індії, було передане спалюванню на цьому місці 30 магхар 2004 року Вікрам ери, що відповідає 15 грудня 1947 року. ОМ РАМ».
Підсумки всієї творчості
Якось Реріх сказав про Врубеля: «Немає теплоти близькості в дальньому сяйві, але багато принадності, багато нових путей». Ці слова повною мірою прикладені до особи і творчості самого майстра.
Реріх ніколи не писав портретів, натюрмортів, не ставив перед собою чисто формальних завдань, він був вигадником історичного пейзажу і картин, пов'язаних з міфологічними сюжетами. Переконливість історичних пейзажів Реріха — в поєднанні наукової достовірності з пантеїстичним світовідчуванням, сприйняттям явищ природи і її образів як знаків, знамень, сприйнятті їх таємничого зв'язку з власною долею. У пейзажах одержали віддзеркалення його глибокі внутрішні переживання, шукання у минулому відповідей про майбутнє, які, врешті-решт, кристалізувалися в девіз: «Із стародавніх чудових каменів складете ступені майбутнього».
Поглиблено вивчаючи період кам'яної доби, Реріх як археолог і художник випробовував якнайглибше хвилювання. Він знаходив особливу красу в предметах життя стародавніх людей. Історичні пейзажі в картинах Реріха — своєрідна проповідь — «назад до природи!» з тим розумінням, що сучасна природа, якщо в неї не втручається безрозсудна діяльність людини, зберігає в собі багато що недоторканним, і тому, споглядаючи її, людина нового часу споглядає не тільки сьогодення, але і живе минуле, на тлі якого, в середовищі якого пройшла життя його предків.
Реріх зрозумів, що мистецтво — це магічний дотик до минулого, а не суха реконструкція предметів стародавнього життя, що для зображення історичного пейзажу потрібна особлива мова. За визнанням художника, він особливо любив картини голландських майстрів, причому навіть «малих» голландців (їхні твори він колекціонував), але ми не знайдемо ні в одній роботі Реріха ні наслідування їм, ні їхні впливи. Реріх не тільки добре знав старих майстрів європейського живопису, але, багато подорожуючи містами Європи, уважно стежив за станом сучасного йому мистецтва. Саме широка освіченість давала йому можливість знайти власну манеру живописця, свій стиль.
У Реріха був своєрідний літературний талант. Він багато писав про природу, про мистецтво. У своїх статтях він виступає не тільки як художник, але і як громадський діяч, їх відрізняє ясність думки, твердість переконань. Поезія Реріха сокровенна. Її символіка — для вузького круга присвячених. Поєднання таємничої поезії і публіцистичної прози характерно утілилося в картинах Реріха. У них таємничість належить сюжету, вираженому в назві картини. Ці назви глибоко поетичні, вони грають важливу роль в сприйнятті твору. Художник як би примушує глядача напружено відгадувати, вишукувати щось в зображенні через назву картини і поступово занурює його в світ нових, невідомих образів («Майтрейя», «Гесер», «Шамбала», «Ченрези», «Гуга Чохан» і так далі). Реріх пише картини-шифри якихось дивних, загадкових понять і символів. У них або відповіді художника на ті завдання і цілі, що він переслідував на Сході, або питання, звернені до майбутнього.
У російський період творчості духовні цінності художника лежали у далекому минулому, серед «старовинних чудових каменів». Вони утілювалися в казкові картини і історичні пейзажі. На Сході його головною темою стали духовні поняття, нерозривно зв'язані між собою і виражені двома словами — «Майтрейя» і «Шамбала».
Поняття минулого стали для Реріха глибокими символами сьогодення і майбутнього (за вченням пізнього буддизму, Майтрейя — майбутній Будда, який повинен утілитися в Шамбалі). Художник всі явища сучасного йому життя (революції, війни, стихійні біди), заломлював крізь образи стародавнього культу, який він відкрив для себе і через символи якого сприймав новий час. На порозі дивовижних життєвих подій в Росії 1916 роки Реріх натхненно писав: «Звездные руны проснулись. Бери свое достоянье. Оружье с собою не нужно. Обувь покрепче надень. Подпояшься потуже. Путь будет наш каменист. Светлеет восток. Нам пора.»
У багатьох пейзажах Реріха над горизонтом тягнуться довгі гряди хмар, крізь які світиться те нескінченне «дальнє небо», до якого незмінно прагнула творча фантазія художника. Знамениту фразу Ф. М. Достоєвського «Краса врятує світ» Реріх вимовляв по-своєму: «Усвідомлення краси врятує».
Пакт Реріха, Знамено миру
Багато з тих, хто близько знав Миколу Костянтиновича Реріха, називали його життя справді незвичайним. Всесвітньовідомий художник, академік живопису, він створив понад сім тисяч картин, фресок, мозаїк для громадських будівель і храмів. Яскравим був його внесок у театрально-декораційне мистецтво.
Духовна скарбниця людства поповнилась не тільки художніми полотнами М. К. Реріха, а й його літературно-філософською спадщиною, що становить 27 томів, не рахуючи численних нарисів та статей. М. К. Реріх був відомий також як мандрівник і вчений, що зробив вагомий внесок в археологію і етнографію, у філософію і правознавство, в історію мистецтва, культури і релігій. Він був почесним членом ряду культурних і наукових організацій багатьох країн і відзначений численними нагородами!
Особливу роль в житті великого художника становила його широка громадська діяльність. Зокрема, з іменем М. К. Реріха пов'язаний один з найгуманніших рухів XX століття, пройнятий ідеєю миру між народами і відомий як Пакт Реріха, Знамено Миру. Девіз цього руху «Мир через Культуру» наголошував на необхідності міжнародного захисту як у воєнний, так і в мирний час освітніх і культурних установ, духовних скарбів людства, втілених у пам'ятках історії і культури. Протягом усього свого життя М. К. Реріх став на захист всього, що створене людським генієм і повинне бути збережене для майбутніх поколінь. Мислитель і художник настійно звертав увагу світової громадськості на те, що знищення надбань культури підриває основи, на яких зростає духовність.
На підтримку Пакту Миру, Пакту Культури виступали глави урядів, представники вищого духовенства і громадськості. Рух за просування ідей Пакту ширився у всьому світі, мав численних послідовників. Недарма, коли у Білому Домі представники 21 країн у присутності президента США підписали Міжнародний Договір з охорони Художніх і Наукових Установ, Місій і Колекцій, відомий відтоді як Пакт Реріха, президент Ф. Рузвельт відзначав глибокий духовний зміст, закладений у цьому Договорі.
Його неминучу значимість підтвердила пізніше, у 1954 році, скликана з ініціативи ЮНЕСКО міжурядова конференція в Гаазі, в основу роботи якої було покладено Пакт Реріха і прийнято відповідну Конвенцію. Світова громадськість виступила на підтримку реріхівської ідеї міжнародної солідарності у справі захисту світових надбань культури. Пакт, підписаний у розширеному вигляді у Гаазі, був ратифікований шістдесятьма країнами, в тому числі й СРСР.
В історії бувають дати, які можна назвати вікопомними. Реріхівський Пакт Миру було підписано у Білому Домі у квітні 1935 року. М. К. Реріх завжди твердив, що хоч війну, як вияв людського здичавіння, на жаль, не можна заборонити, їй можна протиставити злиту воєдино всенародну волю.
У Пакті Реріха пропонувалося захист всенародних надбань мистецтва і науки здійснювати під міжнародне визнаним прапором Знаменом Миру. Це мало свідчити про міжнародну нейтральну територію і надавало право на особливий захист з боку держав і народів, що домовились між собою. Звичайно, М. К. Реріх розумів, що подібно до того, як нелегко втілювався у життя замисел Червоного Хреста, так тільки поступово люди зрозуміють свою відповідальність за збереження спільних цінностей і досягнуть взаєморозуміння. Стимулом для цього служитиме Пакт і Знамено Миру.
Для Знамена Миру М. К. Реріх не випадково обрав символічний знак, відомий народам світу ще з далекої давнини. Це три близько розташованих круги, що утворюють звернений догори трикутник символ еволюції на тлі вічності, єдності минулого, сучасного і майбутнього. Три круги символізують також фізичний, ментальний і духовний світи, а ще — неподільні складові культури: науку, релігію, мистецтво.
Цей знак, як писав М. К. Реріх, можна зустріти на старовинних іконах, священних предметах монастирів, на стародавній зброї, печатях, монетах…
Розгорнемо, наприклад, велетенську епопею «Літопис руський» (за Іпатським списком) документальне першоджерело про події всесвітньої історії та історії Давньої Русі від незапам'ятних часів до кінця XIII ст. Серед 570 вміщених тут документів-ілюстрацій привертає увагу зображення монет X—XI ст. золотар і срібник Володимира Святославича. На них можна побачити той же знак: три круги у формі зверненого догори трикутника. Знак, що уособлює високий символ, тримає у правій руці князь Володимир Святославич, названий православною церквою святим і рівноапостольним. Адже саме за життя святого рівноапостольного Володимира, князя Київського, тисячоліття тому й відбулося Хрещення Русі.
Див. також
- 4426 Реріх — астероїд, названий на честь художника.
- Орден Полярної зірки
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- SNAC — 2010.
- Internet Speculative Fiction Database — 1995.
- Историческая энциклопедия Сибири / под ред. В. А. Ламин — Новосибирск: 2009. —
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118916165 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- http://www.roerich.org/roerich-biography.php
- https://doi.org/10.1093/gao/9781884446054.article.T072668
- http://vocab.getty.edu/page/ulan/500116907
- Czech National Authority Database
- CONOR.Sl
- http://www.artnet.com/artists/nikolai-konstantinovich-roerich/
- https://rkd.nl/explore/artists/67643
- Реріх Микола Константинович. Шевченківська енциклопедія. Том 5: Пе–С. Інститут літератури ім. Т.Г. Шевченка НАН України. Київ. 2015. с. 455.
- Ауновська О. К. Під знаком краси // Київська правда . — 1985. — № 199 (18381). — С. 4.
- Скумин В. А., Ауновская О. К. Светоносцы (о семье Рерихов). — Новочебоксарск: Терос, 1995—112 с.[1]
- Lutz D. Schmadel. Dictionary of Minor Planet Names. — 5-th Edition. — Berlin, Heidelberg : Springer-Verlag, 2003. — 992 (XVI) с. — .
Джерела
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
Посилання
- Реріх Микола Костянтинович // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 455.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Реріх Микола Костянтинович |
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Реріх Микола Костянтинович |
- Давид Бурлюк. Рерих: черты его жизни и творчества. Нью-Йорк, 1930.
- Міжнародний Центр Реріхів
- Українське Реріхівське Товариство
- Харківський Культурний Центр ім. М. К. Реріха
- Електронний музей М. К. Реріха — Дух кристальной чистоты
- Каталог работ Н. Рериха из собрания Горловского художественного музея. Горловка, Издательство «Ліхтар», 2010.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit tekst sho ne vidpovidaye enciklopedichnomu stilyu Bud laska dopomozhit udoskonaliti cyu stattyu pogodivshi stil vikladu zi stilistichnimi pravilami Vikipediyi Mozhlivo storinka obgovorennya mistit zauvazhennya shodo potribnih zmin sichen 2019 Cya stattya mistit perelik posilan ale pohodzhennya okremih tverdzhen zalishayetsya nezrozumilim cherez brak vnutrishnotekstovih dzherel vinosok Bud laska dopomozhit polipshiti cyu stattyu peretvorivshi dzherela z pereliku posilan na dzherela vinoski u samomu teksti statti Zvernitsya na storinku obgovorennya za poyasnennyami ta dopomozhit vipraviti nedoliki sichen 2019 Nikolaj Kostyantinovich Rerih 27 veresnya 9 zhovtnya 1874 18741009 Peterburg Rosijska imperiya 13 grudnya 1947 Himachal Pradesh Indiya rosijskij hudozhnik filosof arheolog mandrivnik i pismennik Zakinchiv Peterburzku akademiyu mistectv uchen A Kuyindzhi z 1909 akad pracyuvav takozh v Ukrayini v galuzi monumentalnogo mistectva z 1920 roku perebuvav u SShA ta Indiyi U 1903 1906 rokah za eskizami Reriha vikonano dvi mozayiki Pokrova dlya cerkvi u s Parhomivci na Kiyivshini 1910 mozayiki dlya Troyickogo soboru Pochayivskoyi lavri Rerih Mikola Kostyantinovichros Nikolaj Konstantinovich RerihPsevdo Rerich Nikolaj Konstantinovic Rerih Nikolaj Konstantinovic Rerikh N K Rerikh Nikolaĭ Roehrich Nikolay Konstantinovich Roerich Nicolas Roerich Nikolaĭ Konstantinovich i Roerich Nikolaj KonstantinovicNarodivsya 27 veresnya 9 zhovtnya 1874 1 4 Sankt Peterburg Sankt Peterburzka guberniya Rosijska imperiya 5 6 7 Pomer 13 grudnya 1947 1947 12 13 1 2 73 roki d Dominion Indiya abo d Dominion Indiya 6 7 Krayina Rosijska imperiyaNacionalnist rosiyani 6 8 Diyalnist filosof hudozhnik horeograf pismennik arheolog poet diplomat istorik mandrivnik doslidnik scenograf hudozhnik z kostyumiv dizajner grafik ilyustrator hudozhnik monumentalist mistik okultist mandrivnikGaluz filosofiya misticizm 9 d 9 okultizm 9 d 9 malyarstvo 9 arheologiya 9 i Zhiva etika 9 Alma mater d 1898 i Vishe hudozhnye uchilishe pri Rosijskij imperatorskij akademiyi mistectv 1897 Vchiteli Kuyindzhi Arhip IvanovichVidomi uchni Mark Shagal Golub yatnikov Pavlo Kostyantinovich i Komar Grigorij YakovichZnannya mov rosijska 1 10 Chlenstvo d Imperatorske tovaristvo zaohochennya mistectv i dZhanr pejzazh 11 12 alegoriya d 12 pobutovij zhanr 12 marina 12 mifologichnij zhivopis 12 i sakralne mistectvo 12 Batko dMati dBrati sestri d i dU shlyubi z Rerih Olena IvanivnaDiti Rerih Svyatoslav Mikolajovich i Rerih Yurij MikolajovichAvtografNagorodiSajt roerich museum ruRoboti u Vikidzherelah Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u VikishovishiZhittyepisNarodivsya v 1874 v Peterburzi u sim yi yurista Tam zhe zakinchiv gimnaziyu a potim yuridichnij fakultet universitetu i paralelno Akademiyu mistectv u klasi profesora Arhipa Kuyindzhi U yunomu vici perebuvav pid vplivom takih vidatnih ukrayinciv svogo chasu yak Taras Shevchenko Mikola Gogol Arhip Kuyindzhi Mikola Kostomarov Danilo Mordovcev Mihajlo Mikeshin Ostannij zauvazhuye nezvichajni hudozhni zdibnosti u Mikoli daye pershi uroki malyuvannya i perekonuye batka viddati hlopcya v tu zh hudozhnyu akademiyu u yakij vchivsya i zhiv Taras Shevchenko memorialnu majsternyu yakogo utrimuvav Mikeshin U nij zhe Mikeshin davav i pershi uroki Mikoli Tam Rerih pochuv i pobachiv tvori Shevchenka Voni jogo vrazili nazavzhdi Kobzar stav nastilnoyu knigoyu dlya Reriha Vin proveze yiyi potim z soboyu po vsomu svitu i vpershe oznajomit z Kobzarem Indiyu Os sho rozpoviv najstarshij sin Rerihiv Yurij pid chas perebuvannya u Kiyevi v sichni 1959 roku Kobzar nalezhav do ulyublenih knizhok batka i chasto chitavsya v simejnomu koli Rerihiv Batko vprodovzh vsogo zhittya duzhe lyubiv Shevchenka Rerih bagato podorozhuvav i zahoplyuvavsya Ukrayinoyu yiyi movoyu i kulturoyu Ya ne znayu takih spivuchih i muzikalnih narodiv yak ukrayinskij i pribaltijskij pisav vin na shili zhittya Znannya istoriyi zahoplennya arheologiyeyu i etnografiyeyu dali jomu mozhlivist z legkistyu malyuvati kartini na temi Davnoyi Rusi stvoryuvati zhanr istorichnogo pejzazhu Glibokij sprijnyatlivij prirodnij rozum pragnennya j uminnya povsyakchas popovnyuvati znannya i divovizhna pracezdatnist use ce dozvolilo Mikoli Kostyantinovichu she zamolodu stati enciklopedichno osvichenoyu lyudinoyu Rozdumi Reriha yak istorika i filosofa buli napravleni na vivchennya spilnosti koreniv kultur Zahodu i Shodu U 20 h rokah na osnovi otrimanih ranishe zaproshen M K Rerih organizovuye vistavki svoyih kartin v Shveciyi Daniyi Centralnij Yevropi a potim v SShA Vistavki prinesli hudozhniku vsesvitnyu slavu V Nyu Jorku buv stvorenij muzej i kulturnij centr im M K Reriha Same v Americi nabrala realnih form ideya hudozhnika pro centralnoazijsku ekspediciyu Ekspediciya trivala chotiri z polovinoyu roki Za cej chas buli zibrani kolekciyi zapisani drevni perekazi ta legendi Shodu yaki dali mozhlivist porivnyati yihnij zmist iz yevropejskimi sagami bilinami pisnyami i dijti visnovku pro spilnist koreniv dvoh regioniv i yednist indoyevropejskoyi kulturi Nihto mabut ne zrobiv tak bagato za svoye zhittya yak Mikola Kostyantinovich i jogo druzhina Olena Ivanivna Ponad sim z polovinoyu tisyach zhivopisnih poloten dvanadcyat knig skladnoyi filosofskoyi sistemi Zhiva Etika chislenni literaturno filosofski tvori organizaciya riznih kulturnih zakladiv u Yevropi ta Americi zokrema vidomij Muzej M Reriha v Nyu Jorku dvi veliki ekspediciyi organizaciya Institutu gimalajskih doslidzhen v Kulu Indiya z yakimi spivpracyuvali najvidatnishi vcheni svitu vid Alberta Ejnshtejna do Mikoli Vavilova Buv iniciatorom Paktu pro zahist kulturnih cinnostej pid chas zbrojnih konfliktiv Kartini Reriha vidobrazhayut duhovnij zlet hudozhnika zdatnogo farbami na polotni pidnimati gliboki filosofski problemi yaki hvilyuvali i budut hvilyuvati lyudstvo dopoki isnuye zhittya na Zemli Divlyachis na jogo roboti vidchuvayesh pechat vichnosti i mudrogo spokoyu velich i znachushist V teatralnomu mistectvi M K Rerih zdijsniv revolyuciyu Razom iz Benua francuzkij hudozhnik spriyali tomu abi teatralno dekorativne mistectvo stalo samostijnim zhanrom poryad iz aktorskim rezhiserskim muzichnim Slava Reriha hudozhnika perekrila slavu Reriha poeta A odnak literaturna tvorchist Mikoli Kostyantinovicha ce ne lishe svoyeridne virazhennya jogo svitoglyadu ale j originalne yavishe rosijskoyi literaturi pochatku HH st Cya tvorchist nese u sobi vidlunnya sintezu dvoh velikih kultur zahidnoyi i shidnoyi Pafos rerihivskogo mistectva v peretvorenni lyudini v rozshirenni ta vitonchenni svidomosti v zaklikah iti shlyahom svitla Rerih poyednuye najnovishi dosyagnennya nauki z davnimi viruvannyami Dlya nogo ne isnuye chasu plinnogo istini timchasovoyi Pragnennya do Vichnosti harakterna risa tvorchosti Reriha VstupRerih hudozhnik uchenij hudozhnik literator hudozhnik filosof Jogo tvorchist yavishe vinyatkove v istoriyi rosijskogo i svitovogo mistectva Jogo polotna privablivi svoyeridnistyu syuzhetiv poetichnistyu glibokim simvolizmom a yaskrave zhittya podibne do divovizhnoyi legendi Pochavshi svij shlyah v Rosiyi projshovshi Yevropu i Ameriku vin zakinchiv jogo v Aziyi Pro Mikolu Reriha jogo sin hudozhnik Svyatoslav Rerih sho zhiv v Indiyi zgaduvav tak Ce bula lyudina z yasnoyu i zadumlivoyu osobististyu Jogo fioletovo sini ochi chasom mogli stavati absolyutno temnimi U nogo zavzhdi buv spokijnij golos vin nikoli ne pidvishuvav jogo i ves viraz jogo oblichchya vidobrazhav tu divovizhnu vitrimku i samovladannya yaki buli osnovoyu jogo harakteru Ce buv spokij neabiyakoyi lyudini serjoznoyi i privitnoyi vdumlivoyi z naprochud gostrim chuttyam gumoru U vsih jogo ruhah bula urivnovazhena garmoniya Vin nikoli ne pospishav ta vse zh jogo produktivnist bula divovizhnoyu Vin pisav krupnim i yasnim pocherkom nikoli ne vipravlyayuchi i ne minyayuchi svoyih propozicij i sliv a tim pache svoyih dumok Za vsih obstavin u najskrutnishomu stanovishi vin zalishavsya spokijnim i vitrimanim i nikoli ne vagavsya u svoyih rishennyah Hudozhnya spadshina Reriha velichezna Kartini eskizi dekoracij malyunki Reriha zberigayutsya v muzeyah i privatnih kolekciyah bagatoh krayin svitu U Radyanskomu Soyuzi veliki zibrannya tvoriv Reriha okrim Derzhavnoyi Tretyakovskoyi galereyi i Muzeyu mistectva narodiv Shodu v Moskvi mistyatsya v Derzhavnomu rosijskomu muzeyi v Leningradi v Gorkivskomu hudozhnomu muzeyi ta v Novosibirskomu derzhavnomu hudozhnomu muzeyi Kartini Reriha v Derzhavnij Tretyakovskij galereyi vidobrazhayut golovni etapi jogo tvorchogo shlyahu U 1897 roci P M Tretyakov pridbav polotno Reriha Gonec Povstav rid na rid vistavlene na vesnyanij uchnivskij vistavci v Akademiyi mistectv v Peterburzi Cogo vidomogo kolekcionera zacikavili ideyi molodogo talanovitogo hudozhnika jogo zadumi stvoriti veliku seriyu kartin prisvyachenih najdavnishij istoriyi Rusi Tretyakov mav namir vsyu majbutnyu seriyu zibrati v svoyij galereyi ale v 1898 roci jogo ne stalo i ce pobazhannya zbulosya ne cilkovito Ditinstvo i yunistRanni vrazhennya ditinstva budinok na Vasilyevskomu ostrovi litni poyizdki do mista Ostriv Pskovskoyi guberniyi i v zamiskij mayetok Izvara pid Peterburgom de vin radisno stiknuvsya z sivoyu starinoyu pri rozkopkah kurganu rozpovidi batka i dida pro predkiv starovinnogo skandinavskogo rodu Rerihiv pejzazhi suvoroyi rosijskoyi Pivnochi sho na vse zhittya vrizayutsya v pam yat vse divovizhnim chinom nemov u fokusi zibralosya v dushi i pam yati majbutnogo hudozhnika Batko Mikoli Kostyantinovicha spodivavsya sho Mikola yak starshij sin uspadkuye jogo profesiyu stane yuristom ale poklikannya sho rano viznachilosya privelo Reriha pislya zakinchennya gimnaziyi K I Maya v 1893 roci v stini Peterburzkoyi Akademiyi mistectv hocha za napolyagannyam batka vin zmushenij buv odnochasno vstupiti na yuridichnij fakultet universitetu U Akademiyi mistectv Rerih stav vidviduvati majsternyu A I Kuyindzhi Metod vikladannya Kuyindzhi buv vidminnim vid sistemi inshih profesoriv Akademiyi Vin pragnuv persh za vse rozvinuti v svoyih uchnyah vidchuttya dekorativnosti koloru Ne vidmovlyayuchis vid roboti z naturi vin napolyagav na tomu shob kartini pisalisya z pam yati Hudozhnik povinen buv v sobi vinoshuvati obraz majbutnogo tvoru produmuvati jogo kompoziciyu i kolir Tak kolis tvorili vizantijski i staroruski ikonopisci stari italijski i niderlandski majstri buddijski hudozhniki Shodu Same tak Rerih zgodom pisav vsi svoyi kartini nazivayuchi yih tvorami Vin ridko robiv do nih pidgotovchi etyudi i eskizi Vivchayuchi starodavnyu istoriyu beruchi uchast v arheologichnih rozkopkah viprobovuyuchi postijne tyazhinnya do prirodi zhivopisec pragnuv nadati hudozhnyu koncepciyu nezrivnyanno samobutnoyi minuloyi prirodi rosijskogo istorichnogo minulogo Osoblivo gostro Rerih vidchuvav pryamu protilezhnist prirodi i suchasnogo mista Gorod sho viris z prirodi zagrozhuye teper prirodi misto stvorene lyudinoyu volodaryuye nad neyu pisav vin Rozvitok promislovosti v XIX stolitti privodiv do vidchuzhennya lyudini vid prirodi do porushennya yiyi cilisnosti sho viklikalo trivogu v riznih krayinah svitu za dolyu duhovnih i etichnih cinnostej nakopichenih lyudstvom Shlyah do duhovnogo onovlennya zhittya bagato misliteliv bachili v povernenni do prirodi Ideyi Zhana Zhaka Russo pridbali v XIX stolitti she bilshij sens U Rosiyi Lev Tolstoj zaklikav do sproshennya u Indiyi Mahatma Gandi zrobiv domashnyu pryadku simvolom poryatunku vid mashinizmu u Franciyi hudozhnik Pol Gogen u poshukah pervisnogo rayu big z Yevropi na ostriv Tayiti a Pyuvi de Shavann z trivogoyu zapituvav Sho zrobit z nami ce vtorgnennya inzheneriv i mehanikiv Slov yanskij periodMikola Rerih 1916 Rerih zamislyuye zhivopisnij cikl pid nazvoyu Pochatok Rusi Slov yani v yakomu zadayetsya metoyu pokazati garmonijne zlittya starodavnoyi lyudini z prirodoyu Temu dlya kartini Gonec Povstav rid na rid hudozhnik znajshov v Povisti minulih lit pershogo ruskogo litopisu skladenogo v XII stolitti chencem Kiyevo Pecherskogo monastirya Nestorom Rig zolotogo misyacya z yavivsya iz za gustogo lisu i osvitiv temryavu nochi virvavshi z temnoti visokij gorb shozhij na murashnik gluhi zhitla na nomu obneseni visokim chastokolom tihu gladin richki i choven z sidyachim v nij starim i stoyachim veslyarem Stan povnij trivogi viklikaye pobachene Kartina napisana pid bezperechnim vplivom Kuyindzhi motiv Misyachnoyi nochi ale uvaga lyubiteliv mistectva osoblivo privernula svitovidchuvannya sho poznachilosya v nij Nespodivanim viyavivsya i vibir syuzhetu Sered hudozhnikiv todi bulo poshireno i zagalno prijnyato zobrazhati v istorichnih kartinah vidomi osobi i podiyi Na polotni Reriha z yavilisya bezimenni geroyi starodavnoyi istoriyi Majsternyu Kuyindzhi vidviduvali v osnovnomu hudozhniki sho vzhe projshli horoshu shkolu malyuvannya Rerih she v ditinstvi brav uroki u malyuvalnika M O Mikeshina Zanyattya u Kuyindzhi sho rozvinuli v nomu originalnu individualnist zhivopiscya kolorista v chastini malyuvannya buli nedostatni Ce dobre zrozumiv sam hudozhnik pri roboti v 1898 roci nad nastupnoyu kartinoyu seriyi Shodyatsya starci U 1899 roci kartina Pohid zvernula na sebe uvagu S P Dyagilova sho zaprosiv Reriha brati uchast u vistavci novogo hudozhnogo ob yednannya Svit mistectva Vidnosini zi znov viniklim tovaristvom Svit mistectva ocholyuvanim S P Dyagilovim i A N Benua u Reriha skladalisya skladno i superechlivo ale koli v 1910 roci tovaristvo sho rozpalosya znov vidrodilosya Rerih buv vibranij jogo golovoyu U 1900 roci Rerih yide do Parizha de vidviduye studiyu vidomogo hudozhnika i pedagoga F Kormona Zalishayuchis virnim svoyim temam i syuzhetam u Parizhi vin prodovzhuye robotu nad Slov yanskoyu seriyeyu ale vikoristovuyuchi dosvid novih francuzkih hudozhnikiv Rerih opanovuye kolir i malyunok v zhivopisi U Parizhi napisani kartini Chervoni vitrila Pohid Volodimira na Korsun Idoli Zamorski gosti Nevelika za rozmirom kartina Chervoni vitrila bula shvalena Kormonom Mikola Rerih Zamorski gosti 1901 Kartinu Zamorski gosti Rerih zakinchuye v 1901 roci Olijni farbi v povnu silu koloru zazvuchali na polotni Nova dlya nogo stilizovana manera lista peredaye radisne optimistichne sprijnyattya zhittya Deyaki kartini Rerih suprovodzhuvav svoyeridnimi za zhanrom literaturnimi komentaryami Obraz kartini Zamorski gosti poetichno vidobrazivsya v statti Po shlyahu z varyag v greki napisanoyi hudozhnikom v 1899 roci Plivut polunochni gosti Svitloyu smugoyu tyagnetsya pologij bereg Novij strumin probivayetsya po stoyachij vodi pidnime rodi slov yanski pobachat voni ridkisnih neznajomih gostej podivuyutsya voni na yih lad bojovij na yih zamorskij zvichaj Dovgim ryadom jde tura yaskrave rozfarbovuvannya gorit na sonci U rulovogo vesla sam konung stoyit Slov yanska seriya prodovzhuyetsya v kartinah Misto buduyut 1902 Buduyut hram 1904 Slov yani na Dnipri 1905 ta inshih U poshukah svoyeyi zhivopisnoyi movi svoyeyi hudozhnoyi maneri Rerih v cej chas perehodit vid kontrastnoyi dekorativnosti do tonalnogo olijnogo zhivopisu Vin minyaye fakturu mazka pragnuchi do viraznogo monumentalno dekorativnogo rishennya kartini Na comu shlyahu vin neminuche povinen buv stiknutisya z mistectvom Vrubelya Osoblivo hvilyuvav Reriha kolorit cogo majstra tayemnicha blakitna kvitka za jogo virazom sho ne v yanuchi zhive v mistectvi genialnogo rosijskogo hudozhnika Kartina Misto buduyut svoyeyu noviznoyu dekorativnistyu j impresionistichnistyu viklikala protilezhni dumki kritikiv ale bula visoko ocinena hudozhnikom V A Syerovim i rekomendovana yim Radi Tretyakovskoyi galereyi dlya pridbannya Na visokomu berezi shirokoyi povnovodnoyi richki sporudzhuyutsya micni stini i bashti z micnih kolod i doshok Sonce hilitsya do zahodu ofarblyuyuchi teplim korichnevim kolorom derev yani zrubi Dovgi gusti tini lyagayut na zemlyu Badorim vitrom tyagne z richki i skoro jde robota u lyudej v bilih llyanih sorochkah Sam knyaz sposterigaye za budivnictvom Mozhlivo to Yaroslav Mudrij sho pochav staviti mista po Rusi Velika poyizdka RosiyeyuU 1903 1904 rokah Rerih zdijsnyuye veliku poyizdku Rosiyeyu sho uvinchalasya chislennimi etyudami starovinnih arhitekturnih pam yatnikiv Hudozhnik v nih pragne persh za vse peredati potuzhnist starodavnih kam yanih sporud sho perezhili bagato stolit Rostov Velikij Chastina mogutnogo ansamblyu Rostovskogo kremlya Stini bashti cerkvi micno urosli v zemlyu i zlilisya voyedino z neyu derevami i nebom Zhiva gra svitla i koloru na arhitekturi nemov viddzerkalennya znamenitih dzvonovih dzvoniv Na zaproshennya hudozhnogo tovaristva Manas u Prazi vidkrivayetsya persha zakordonna vistavka robit Reriha 1905 Z togo chasu postijno dopovnyuvana novimi kartinami perebuvayuchi v riznih kulturnih centrah Yevropi vona nadovgo zalishayetsya za kordonom U 1909 roci na vistavci Salon u Peterburzi Rerih pokazav ryad kartin i v yih chisli Bij 1906 sho stav vershinoyu jogo tvorchosti 1900 h rokiv Hudozhnik i hudozhnij kritik A N Benua sho zavzhdi vimoglivo vidnosivsya do zhivopisu Reriha vidznachav ridkisnu doskonalist vikonannya veliku vitrimanist tehniki yiyi upevnenu prostotu U kartini Bij za slovami Benua Rerih tvoriv vilno rozporyadzhavsya odnimi jomu dostupnimi zasobami Kartina napisana temperamentno v bezdoganno znajdenij tonalnosti Rozirvani na bezformni hmari temni hmari rozkrili zolotu zagravu neba sho osvitilo scenu morskogo boyu Sered pinyavih hvil zitknulisya v rishuchij sutichci voyini v turi z pidnyatimi vitrilami Pohmurimi svidkami boyu stoyat samotni ostrovi z fortecyami Perehid vid oliyi do temperi Kartinoyu Bij zakinchivsya period olijnogo zhivopisu Reriha Hudozhnik rishuche i bezpovorotno perejshov vid odnogo materialu do inshogo vid oliyi do temperi Z jogo sliv pershi kartini napisani duzhe tovsto tovsto Shodyatsya stariki vijshli shorstki i navit gostri Pobachivshi kartini italijskogo zhivopiscya Dzhovanni Segantini napisani mastihinom Rerih zrozumiv sho mozhna zrizati gusto pokladenij pastoznij mazok i takim chinom oderzhuvati shilnu emalevu poverhnyu Za tverdzhennyam hudozhnika oliya vzagali skoro nabridla svoyeyu gustinoyu i temnotoyu Spodobalasya myunhenska tempera Vurma Ciyeyu temperoyu napisano bagato kartin do 1914 roku Reriha polonila legkist i zvuchnist toniv zhivopisu temperi Vin govoriv Sudzheno farbam minyatisya haj krashe kartini stayut snami nizh chornimi chobotami zvazhayuchi na vicvitannya temperi i zmini barvistogo sharu kartin napisanih oliyeyu v ti roki sho bulo rezultatom zmishannya farb vplivu dovkillya rozkladannya laku zgaduvavsya i girkij dosvid znamenitoyi kartini A I Kuyindzhi Misyachna nich na Dnipri Perehid vid oliyi do temperi dlya Reriha buv duzhe vazhlivim vin shukav tonshih yakostej koloru jduchi vid jogo materialnoyi gustini Yevropejski podorozhiDo 1914 roku majzhe kozhne lito Rerih vidviduye Yevropu 1908 rik Parizh 1909 London Gollandiya Rejnski mista Nimechchini 1911 znovu Gollandiya i podorozh Rejnom 1912 znov Parizh Sho shukav hudozhnik v cih podorozhah She N V Gogol vidmitiv sho i sama po sobi horosha daleka doroga Rerih nemov peredchuvayuchi zagrozu znishennya tvorin lyudskogo duhu nakopichenih v stolittyah pragne yakomoga glibshe osyagnuti i viraziti v svoyih kartinah harakterni osoblivosti rosijskoyi i zahidnoyi kultur Tak vid kartin yazichnickih chasiv v eskizah dekoracij do drami G Ibsena Per Gyunt i operi R Vagnera Valkiriya do kartin serednovichchya v eskizah dekoracij do Tristanu ta Izoldi Vagnera i Princesi Malen M Meterlinka Rerih stvoryuvav istorichnij obraz zahidnoyi kulturi i pobutu tak samo yak v eskizah dekoracij do Sniguronki M A Rimskogo Korsakova i Vesni Svyashennij I F Stravinskogo vin voskresiv zhittya yazichnickih slov yan a v zhivopisnih syuyitah do oper Knyaz Igor A P Borodina i Pskovityanka M A Rimskogo Korsakova rosijske serednovichchya Ci eskizi stali zakinchenimi tvorami projnyatimi glibokim rozuminnyam muziki Rerih nazivav yih muzichnim terminom syuyiti I v majbutnomu roboti odnogo ciklu vzhe ne pov yazani z pevnim muzichnim tvorom vin nazivav tak samo Zhivopis Reriha zavzhdi tisno zv yazanij z jogo muzichnimi vrazhennyami Davno vidmichena asociativna zalezhnist mizh zvukom i kolorom Rerih mozhna skazati volodiv kolirnim zvukosprijnyattyam TalashkivFrancuzkij hudozhnik Pyuvi de Shavann odin z rodonachalnikiv simvolizmu v zhivopisi sho mav vpliv na rannogo Reriha govoriv sho istinna rol zhivopisu ce oduhotvorennya stin Taka mozhlivist vikonati istinnu rol predstavilasya Rerihu v 1911 roci v Talashkino mayetku knyagini M K Tenishyevoyi pid Smolenskom Odna iz zasnovnic tovaristva i zhurnalu Svit mistectva Tenishyeva v 1905 roci organizuvala v svoyemu mayetku shkolu i majsternyu virobiv prikladnogo mistectva na zrazok Abramcevskih majsteren Zrazkami dlya talashkinskih majstriv sluzhili predmeti rosijskoyi narodnoyi tvorchosti Rerih garyache vitav pochin Tenishyevoyi i zrobiv dlya majsterni dekilka eskiziv mebliv Tenishyeva zaproponuvala Rerihu rozpisati nedavno pobudovanij v Talashkine hram Svyatogo Duhu Rerih davno tyazhiv do monumentalnogo zhivopisu Jogo zahoplyuvali hramovi rozpisi Yaroslavlya vin buv zacharovanij barvistoyu dekorativnistyu freskovogo zhivopisu Benocco Goccoli v Italiyi Majster ne ominuv i vplivu rosijskoyi ikoni sho zhivo vidobrazivsya v jogo kartinah Pishne dijstvo 1907 Georgij Peremozhec 1908 Kniga golubina 1911 ta inshih Robota v Talashkinye davala jomu mozhlivist uzagalniti dosvid vivchennya starodavnogo zhivopisu U 1912 roci rozpis buv zakinchenij a v 1914 roci za eskizom Reriha nad vhodom hramu bula zroblena mozayika iz zobrazhennyam Spasa Novi simvolichni syuzheti ta podorozhi RerihaNezadovgo do pochatku pershoyi svitovoyi vijni v tvorchosti Reriha z yavlyayutsya novi simvolichni syuzheti Krik zmiya Zarevo Koroni Spravi lyudski Visnik Grad prirechenij ta inshi Virazheni v nih vidchuttya trivogi buli sprijnyati yak prorochi A M Gorkij nazvav Reriha velikim intuyitivistom U ci roki Rerih vse bilsh zanuryuyetsya v svoyi najpotayemnishi mriyi sho z yunosti hvilyuvali jogo uyavu She studentom Rerih poznajomivsya z V U Stasovim Ce znajomstvo viznachilo bagato majbutnih ustremlin i poshuki hudozhnika U praci Pohodzhennya rosijskih bilin 1868 i podalshih stattyah i knigah Stasov rozvivav ideyu pro pereminnist rosijskoyi kulturi i vzagali yevropejskoyi vid azijskoyi U besidah iz Stasovim viznachalosya dlya Reriha jogo naukove zavdannya duhovni zv yazki Rosiyi zi Shodom yaku vin spodivavsya koli nebud virishiti na nehodzhenih stezhkah Mongoliyi i Tibetu Ne menshij vpliv na hudozhnika mali shiroko poshireni sered narodiv Shodu i Zahodu legendi i opovidi pro tayemnichu krayinu roztashovanu des v nepristupnih gorah chi to Indiyi chi to Tibetu Serednovichni licari virili sho tam zberigayetsya chasha Graalya vishij simvol licarskogo prisvyachennya i sluzhinnya U Starodavnij Rusi z XII stolittya podorozhuvali na shid u poshukah zemnogo rayu navit znahodilisya svidki sho bachili krayinu slipuchogo svitla sho sperechalosya z sonyachnim pro sho movitsya v Poslanni novgorodskogo yepiskopa Vasilya tverskomu yepiskopu Fedoru U XIV stolitti bulo poshireno Skazannya Zosimi pro hodinnya do brahmaniv de rozpovidayetsya pro te yak Zosima znajshov na Shodi zemlyu de zhivut stariki podibni sinu bozhomu Piznishe v XVII stolitti staroobryadci rozkolniki nazvut cyu zemlyu Belovodem i ne raz virushatimut na yiyi poshuki Indijci vvazhali svyashennu goru Miru centrom svitu i dzherelom shastya Tibet i mongoli krayinu bezsmertya i vishoyi spravedlivosti nazivali Shambala Rerih buv vrazhenij shozhistyu narodnih perekaziv pripushennyami Stasova Hudozhnik pochinaye buduvati plani podorozhi na shid Vse bilsh prinadnim staye velikij indijskij put ale podiyi pov yazani z pershoyu svitovoyu vijnoyu i stan zdorov ya primushuyut zamist pivdnya yihati na pivnich do Finlyandiyi de hudozhnik z sim yeyu poselyayetsya v 1916 roci Rerih zavzhdi lyubiv suvoru Pivnich za yiyi nezajmanu krasu za viddalenist vid promislovih mist Vigadlivi lisi vsyakimi derevami Kvitkovi travi Gliboko hvilyasti dali Usyudi dzerkala richok i ozer Gorbi i gorbi Kruti pologi mohoviti kam yanisti Kameni stadami navaleni Vsyakih vidliviv Mohoviti kilimi bagato nakinuti Zhovti iz zelenim lilovi chervoni oranzhevi chorni z zhovtim Takij pejzazh v kartini Pantelejmon cilitel 1916 Na pochatku 1919 roku Rerih z sim yeyu viyizhdzhaye do Stokgolma kudi buv zaproshenij u spravah rosijskogo viddilu Baltijskoyi vistavki sho znahodilasya v Shveciyi z 1914 roku Do skladu vistavki vhodili kartini Reriha sho she z 1905 roku peremishalisya riznimi mistami Yevropi Hudozhnik pokazuye svoyi roboti v pivnichnih krayinah zvidki v 1920 roci jogo shlyah lezhit dali do Londona U Londoni vidkrivayetsya vistavka kartin Reriha pid nazvoyu The Spells of Russia Russkie ocharovaniya Dlya dyagilovskih postanovok v opernomu teatri Kovent Garden hudozhnik vikonuye eskizi dekoracij do Knyazyu Igorya Stvoryuyetsya syuyita na indijski temi Sni Shodu Pereyizd do AmerikiU listopadi 1920 roku Rerih pereyizdit v Spolucheni Shtati Ameriki de vlashtovuye ryad vistavok svoyih robit pishe seriyi kartin Svyashenna Visnik Syuyita Okeanu Hudozhnik usyudi shukaye slidi minulogo Osoblive tayemniche hvilyuvannya vin viprobovuye sposterigayuchi pecheri v gorah rozkolini kanjoni U zv yazku z legendami pro plem ya sho pishlo pid zemlyu pro chudesa pidzemni Rerih vivchav u Finlyandiyi pidzemni hodi U 1921 roci toj zhe interes privodit Reriha v Santa Fe shtat Nyu Mehiko de pishetsya kartina Pecheri u skelyah Sho stoyit za cim svitom bezmovnosti Slidi znikloyi civilizaciyi abo zagadkove zhittya prihovane vid cikavih ochej suchasnikiv U Americi Rerih zdijsnyuye dovgo vinoshuvani nim ideyi z organizaciyi muzeyiv sho vklyuchayut vsi vidi mistectv Za iniciativoyu Reriha v Chikago vidkrivayutsya Mizhnarodne tovaristvo hudozhnikiv tovaristvo Venec Miru v Nyu Jorku Institut ob yednanih mistectv Tririchna diyalnist v Americi uvinchalasya dlya Reriha zdijsnennyam davno bazhanoyi mozhlivosti vidpravitisya v podorozh Aziyeyu Vesnoyu 1923 roku Rerih povertayetsya z sim yeyu do Yevropi Vlitku i na pochatku oseni vin podorozhuye Italiyeyu i Shvejcarieyu a v listopadi z Marselya vidplivaye na korabli do Indiyi Hudozhnik zgaduvav virshi Oleksandra Bloka Vstretiv na gornom Tebya perevale Moj proyasnivshijsya vzor Ponyal toskanskie dymnye dali I ochertaniya gor Podorozhi na Shid1923 rik buv mabut yedinim v zhitti Reriha koli vin ne napisav majzhe zhodnoyi kartini Vin perehodiv z mriyi v realnist Vin vstupav u netri Aziyi U grudni 1923 roku Rerih v Indiyi Pochavsya pershij etap zhittya na Shodi Vin buv porivnyano korotkim Do oseni 1924 roku Rerih podorozhuye Indiyeyu malyuye seriyu kartin Zarodzhennya tayemnic Pid chas podorozhi Sikkimom miscevistyu najdavnishih buddijskih monastiriv vin robit veliku kilkist etyudiv rozdilenih nim na dvi seriyi Sikkim i Monastiri i stupi U toj chas v SShA u Nyu Jorku vidkrivayetsya muzej jogo imeni Voseni 1924 roku z Indiyi Rerih povertayetsya v Spolucheni Shtati Kartini arheologichni znahidki Rerih rozmishuye v Nyu jorkskomu muzeyi Ce she bilsh privertaye uvagu hudozhnih i naukovih kil do cilej azijskih ekspedicij Reriha U grudni 1924 roku vin znovu v Indiyi Novij etap sho oznamenuvavsya tririchnoyu Centralnoazijskoyu ekspediciyeyu 1925 1928 buv najznachnishim u zhitti Reriha Poshukam chasom rizikovanim rosijsko indijskih zv yazkiv na stezhkah Centralnoyi Aziyi Rerih prisvyativ knigu Altaj Gimalayi U plani marshrutu vhodila podorozh Altayem Shlyah na Altaj lezhav cherez Moskvu i tomu v 1926 roci Rerih z sim yeyu pislya peregovoriv z Radyanskim uryadom priyizhdzhaye do Rosiyi U Moskvi vin daruye ryad svoyih kartin z seriyi Majtrejya i peredaye vidome nini Poslannya gimalajskih Mahatm duhovnih vchiteliv Shodu pro yakih na Zahodi znali she v XIX stolitti U Moskvi Rerih zustrichayetsya z hudozhnikami i politikami v besidah vin vislovlyuye svoye bazhannya v majbutnomu povernutisya na batkivshinu Cimi svoyimi vidchuttyami i namirami zgodom Rerih postijno dilivsya z hudozhnikom I E Grabarem v listuvanni sho trivalo z 1938 po 1947 rik Unikalni materiali zibrani v rezultati ekspediciyi chastkovo buli vidpravleni do Ameriki chastkovo chekali obrobki v zasnovanomu Rerihom u 1928 roci v Indiyi Instituti gimalajskih doslidzhen Urusvati Poryad z institutom v dolini Kulu stala postijno zhiti j sim ya hudozhnika She v Radyanskomu Soyuzi Rerih pochav ruh za ohoronu pam yatok starovini i vzagali pam yatok kulturi U 1929 roci za jogo propoziciyeyu buv rozroblenij proekt Paktu yakij peredbachav zahist istorichnih kulturnih i naukovih pam yatok u voyennij chas Pakt Reriha oderzhav shiroku pidtrimku bagatoh vidomih diyachiv kulturi i nauki v riznih krayinah buli utvoreni postijni komiteti Paktu provodilisya mizhnarodni konferenciyi Rerih buv visunutij v kandidati na Nobelivsku premiyu miru Ideyi Paktu postupovo vidrodilisya pislya Drugoyi svitovoyi vijni Gimalajska seriya Usyudi de b ne prohodiv hudozhnik jogo shlyah suprovodzhuvavsya kartinami i etyudami sho ob yednuvalisya u veliki seriyi ale mabut najgrandioznishoyu stala Gimalajska seriya Rerih pisav yiyi z pershoyi zustrichi z Gimalayami do kincya zhittya Etyudi gimalajskih gir osvitlenih soncem opovitih hmarami pokritih snigom zanurenih v sinyavu nochi samotnih velichnih stali mogutnoyu simfoniyeyu koloru stvorenoyu vishoyu naprugoyu duhu hudozhnika apofeozom vsiyeyi jogo tvorchosti Rerih v zhivopisi pragnuv do maksimalnoyi chistoti tonu yaskravosti koloru do vishukanoyi krasi Vikoristovuyuchi vrazhayuchi mozhlivosti temperi ne tilki vidomih yevropejskih firm Lefranka i Dzhordzhi Rounej ale i laayistskih hudozhnikiv Mongoliyi i Tibetu vin rozkrivav yiyi shonajshirshu kolirnu amplitudu vid m yakih oksamitovih toniv v kartini Ashram do pronizlivo dzvinkogo koloru v kartini Mech Gesera U kartinah i etyudah Gimalajskogo ciklu Rerih perehodit vid koloru zemnih predmetiv sho drobitsya do lokalnogo koloru Kosmosu Vin bachit zolotom abo sriblom Zemlyu sho svititsya v blakitnih kosmichnih prostorah Mech Gesera Guga Chohan Rerih staye lyudinoyu kosmichnoyi svidomosti Ce mimovoli vidchuvayetsya i suchasnikami hudozhnika Voni nazivayut zhivopisnij svit Reriha Derzhavoyu Leonid Andryeyev jogo samogo velichayut Majstrom Gir Barnet D Konlan 1947 rikFotografiyi 1947 roku sho zberegli obraz Reriha spravlyayut silne vrazhennya Ne zvazhayuchi na hvorobu jogo poglyad povnij nadzvichajnoyi sili Ochi peredayut gliboku vnutrishnyu zoseredzhenist napoleglivu dumku mogutni zusillya voli 13 grudnya 1947 roku Reriha ne stalo U starodavnij dolini Kulu batkivshini epichnih opovidej indijskogo narodu stoyit kamin z napisom na sanskriti Tilo Maharishi Mikoli Reriha velikogo druga Indiyi bulo peredane spalyuvannyu na comu misci 30 maghar 2004 roku Vikram eri sho vidpovidaye 15 grudnya 1947 roku OM RAM Pidsumki vsiyeyi tvorchosti source source source source Videozapis Mikoli Kostyantinovicha Reriha Indiya Naggar Kulu 1947 rik Yakos Rerih skazav pro Vrubelya Nemaye teploti blizkosti v dalnomu syajvi ale bagato prinadnosti bagato novih putej Ci slova povnoyu miroyu prikladeni do osobi i tvorchosti samogo majstra Rerih nikoli ne pisav portretiv natyurmortiv ne staviv pered soboyu chisto formalnih zavdan vin buv vigadnikom istorichnogo pejzazhu i kartin pov yazanih z mifologichnimi syuzhetami Perekonlivist istorichnih pejzazhiv Reriha v poyednanni naukovoyi dostovirnosti z panteyistichnim svitovidchuvannyam sprijnyattyam yavish prirodi i yiyi obraziv yak znakiv znamen sprijnyatti yih tayemnichogo zv yazku z vlasnoyu doleyu U pejzazhah oderzhali viddzerkalennya jogo gliboki vnutrishni perezhivannya shukannya u minulomu vidpovidej pro majbutnye yaki vreshti resht kristalizuvalisya v deviz Iz starodavnih chudovih kameniv skladete stupeni majbutnogo Poglibleno vivchayuchi period kam yanoyi dobi Rerih yak arheolog i hudozhnik viprobovuvav yaknajglibshe hvilyuvannya Vin znahodiv osoblivu krasu v predmetah zhittya starodavnih lyudej Istorichni pejzazhi v kartinah Reriha svoyeridna propovid nazad do prirodi z tim rozuminnyam sho suchasna priroda yaksho v neyi ne vtruchayetsya bezrozsudna diyalnist lyudini zberigaye v sobi bagato sho nedotorkannim i tomu spoglyadayuchi yiyi lyudina novogo chasu spoglyadaye ne tilki sogodennya ale i zhive minule na tli yakogo v seredovishi yakogo projshla zhittya jogo predkiv Rerih zrozumiv sho mistectvo ce magichnij dotik do minulogo a ne suha rekonstrukciya predmetiv starodavnogo zhittya sho dlya zobrazhennya istorichnogo pejzazhu potribna osobliva mova Za viznannyam hudozhnika vin osoblivo lyubiv kartini gollandskih majstriv prichomu navit malih gollandciv yihni tvori vin kolekcionuvav ale mi ne znajdemo ni v odnij roboti Reriha ni nasliduvannya yim ni yihni vplivi Rerih ne tilki dobre znav starih majstriv yevropejskogo zhivopisu ale bagato podorozhuyuchi mistami Yevropi uvazhno stezhiv za stanom suchasnogo jomu mistectva Same shiroka osvichenist davala jomu mozhlivist znajti vlasnu maneru zhivopiscya svij stil U Reriha buv svoyeridnij literaturnij talant Vin bagato pisav pro prirodu pro mistectvo U svoyih stattyah vin vistupaye ne tilki yak hudozhnik ale i yak gromadskij diyach yih vidriznyaye yasnist dumki tverdist perekonan Poeziya Reriha sokrovenna Yiyi simvolika dlya vuzkogo kruga prisvyachenih Poyednannya tayemnichoyi poeziyi i publicistichnoyi prozi harakterno utililosya v kartinah Reriha U nih tayemnichist nalezhit syuzhetu virazhenomu v nazvi kartini Ci nazvi gliboko poetichni voni grayut vazhlivu rol v sprijnyatti tvoru Hudozhnik yak bi primushuye glyadacha napruzheno vidgaduvati vishukuvati shos v zobrazhenni cherez nazvu kartini i postupovo zanuryuye jogo v svit novih nevidomih obraziv Majtrejya Geser Shambala Chenrezi Guga Chohan i tak dali Rerih pishe kartini shifri yakihos divnih zagadkovih ponyat i simvoliv U nih abo vidpovidi hudozhnika na ti zavdannya i cili sho vin peresliduvav na Shodi abo pitannya zverneni do majbutnogo U rosijskij period tvorchosti duhovni cinnosti hudozhnika lezhali u dalekomu minulomu sered starovinnih chudovih kameniv Voni utilyuvalisya v kazkovi kartini i istorichni pejzazhi Na Shodi jogo golovnoyu temoyu stali duhovni ponyattya nerozrivno zv yazani mizh soboyu i virazheni dvoma slovami Majtrejya i Shambala Ponyattya minulogo stali dlya Reriha glibokimi simvolami sogodennya i majbutnogo za vchennyam piznogo buddizmu Majtrejya majbutnij Budda yakij povinen utilitisya v Shambali Hudozhnik vsi yavisha suchasnogo jomu zhittya revolyuciyi vijni stihijni bidi zalomlyuvav kriz obrazi starodavnogo kultu yakij vin vidkriv dlya sebe i cherez simvoli yakogo sprijmav novij chas Na porozi divovizhnih zhittyevih podij v Rosiyi 1916 roki Rerih nathnenno pisav Zvezdnye runy prosnulis Beri svoe dostoyane Oruzhe s soboyu ne nuzhno Obuv pokrepche naden Podpoyashsya potuzhe Put budet nash kamenist Svetleet vostok Nam pora U bagatoh pejzazhah Reriha nad gorizontom tyagnutsya dovgi gryadi hmar kriz yaki svititsya te neskinchenne dalnye nebo do yakogo nezminno pragnula tvorcha fantaziya hudozhnika Znamenitu frazu F M Dostoyevskogo Krasa vryatuye svit Rerih vimovlyav po svoyemu Usvidomlennya krasi vryatuye Pakt Reriha Znameno miruBagato z tih hto blizko znav Mikolu Kostyantinovicha Reriha nazivali jogo zhittya spravdi nezvichajnim Vsesvitnovidomij hudozhnik akademik zhivopisu vin stvoriv ponad sim tisyach kartin fresok mozayik dlya gromadskih budivel i hramiv Yaskravim buv jogo vnesok u teatralno dekoracijne mistectvo Duhovna skarbnicya lyudstva popovnilas ne tilki hudozhnimi polotnami M K Reriha a j jogo literaturno filosofskoyu spadshinoyu sho stanovit 27 tomiv ne rahuyuchi chislennih narisiv ta statej M K Rerih buv vidomij takozh yak mandrivnik i vchenij sho zrobiv vagomij vnesok v arheologiyu i etnografiyu u filosofiyu i pravoznavstvo v istoriyu mistectva kulturi i religij Vin buv pochesnim chlenom ryadu kulturnih i naukovih organizacij bagatoh krayin i vidznachenij chislennimi nagorodami Osoblivu rol v zhitti velikogo hudozhnika stanovila jogo shiroka gromadska diyalnist Zokrema z imenem M K Reriha pov yazanij odin z najgumannishih ruhiv XX stolittya projnyatij ideyeyu miru mizh narodami i vidomij yak Pakt Reriha Znameno Miru Deviz cogo ruhu Mir cherez Kulturu nagoloshuvav na neobhidnosti mizhnarodnogo zahistu yak u voyennij tak i v mirnij chas osvitnih i kulturnih ustanov duhovnih skarbiv lyudstva vtilenih u pam yatkah istoriyi i kulturi Protyagom usogo svogo zhittya M K Rerih stav na zahist vsogo sho stvorene lyudskim geniyem i povinne buti zberezhene dlya majbutnih pokolin Mislitel i hudozhnik nastijno zvertav uvagu svitovoyi gromadskosti na te sho znishennya nadban kulturi pidrivaye osnovi na yakih zrostaye duhovnist Na pidtrimku Paktu Miru Paktu Kulturi vistupali glavi uryadiv predstavniki vishogo duhovenstva i gromadskosti Ruh za prosuvannya idej Paktu shirivsya u vsomu sviti mav chislennih poslidovnikiv Nedarma koli u Bilomu Domi predstavniki 21 krayin u prisutnosti prezidenta SShA pidpisali Mizhnarodnij Dogovir z ohoroni Hudozhnih i Naukovih Ustanov Misij i Kolekcij vidomij vidtodi yak Pakt Reriha prezident F Ruzvelt vidznachav glibokij duhovnij zmist zakladenij u comu Dogovori Jogo neminuchu znachimist pidtverdila piznishe u 1954 roci sklikana z iniciativi YuNESKO mizhuryadova konferenciya v Gaazi v osnovu roboti yakoyi bulo pokladeno Pakt Reriha i prijnyato vidpovidnu Konvenciyu Svitova gromadskist vistupila na pidtrimku rerihivskoyi ideyi mizhnarodnoyi solidarnosti u spravi zahistu svitovih nadban kulturi Pakt pidpisanij u rozshirenomu viglyadi u Gaazi buv ratifikovanij shistdesyatma krayinami v tomu chisli j SRSR V istoriyi buvayut dati yaki mozhna nazvati vikopomnimi Rerihivskij Pakt Miru bulo pidpisano u Bilomu Domi u kvitni 1935 roku M K Rerih zavzhdi tverdiv sho hoch vijnu yak viyav lyudskogo zdichavinnya na zhal ne mozhna zaboroniti yij mozhna protistaviti zlitu voyedino vsenarodnu volyu U Pakti Reriha proponuvalosya zahist vsenarodnih nadban mistectva i nauki zdijsnyuvati pid mizhnarodne viznanim praporom Znamenom Miru Ce malo svidchiti pro mizhnarodnu nejtralnu teritoriyu i nadavalo pravo na osoblivij zahist z boku derzhav i narodiv sho domovilis mizh soboyu Zvichajno M K Rerih rozumiv sho podibno do togo yak nelegko vtilyuvavsya u zhittya zamisel Chervonogo Hresta tak tilki postupovo lyudi zrozumiyut svoyu vidpovidalnist za zberezhennya spilnih cinnostej i dosyagnut vzayemorozuminnya Stimulom dlya cogo sluzhitime Pakt i Znameno Miru Dlya Znamena Miru M K Rerih ne vipadkovo obrav simvolichnij znak vidomij narodam svitu she z dalekoyi davnini Ce tri blizko roztashovanih krugi sho utvoryuyut zvernenij dogori trikutnik simvol evolyuciyi na tli vichnosti yednosti minulogo suchasnogo i majbutnogo Tri krugi simvolizuyut takozh fizichnij mentalnij i duhovnij sviti a she nepodilni skladovi kulturi nauku religiyu mistectvo Cej znak yak pisav M K Rerih mozhna zustriti na starovinnih ikonah svyashennih predmetah monastiriv na starodavnij zbroyi pechatyah monetah Rozgornemo napriklad veletensku epopeyu Litopis ruskij za Ipatskim spiskom dokumentalne pershodzherelo pro podiyi vsesvitnoyi istoriyi ta istoriyi Davnoyi Rusi vid nezapam yatnih chasiv do kincya XIII st Sered 570 vmishenih tut dokumentiv ilyustracij privertaye uvagu zobrazhennya monet X XI st zolotar i sribnik Volodimira Svyatoslavicha Na nih mozhna pobachiti toj zhe znak tri krugi u formi zvernenogo dogori trikutnika Znak sho uosoblyuye visokij simvol trimaye u pravij ruci knyaz Volodimir Svyatoslavich nazvanij pravoslavnoyu cerkvoyu svyatim i rivnoapostolnim Adzhe same za zhittya svyatogo rivnoapostolnogo Volodimira knyazya Kiyivskogo tisyacholittya tomu j vidbulosya Hreshennya Rusi Div takozh4426 Rerih asteroyid nazvanij na chest hudozhnika Orden Polyarnoyi zirkiPrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 SNAC 2010 d Track Q29861311 Internet Speculative Fiction Database 1995 d Track Q2629164 Istoricheskaya enciklopediya Sibiri pod red V A Lamin Novosibirsk 2009 ISBN 5 8402 0230 4 d Track Q4253570d Track Q883d Track Q113559915 Deutsche Nationalbibliothek Record 118916165 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 http www roerich org roerich biography php https doi org 10 1093 gao 9781884446054 article T072668 http vocab getty edu page ulan 500116907 Czech National Authority Database d Track Q13550863 CONOR Sl d Track Q16744133 http www artnet com artists nikolai konstantinovich roerich https rkd nl explore artists 67643 Rerih Mikola Konstantinovich Shevchenkivska enciklopediya Tom 5 Pe S Institut literaturi im T G Shevchenka NAN Ukrayini Kiyiv 2015 s 455 Aunovska O K Pid znakom krasi Kiyivska pravda 1985 199 18381 S 4 Skumin V A Aunovskaya O K Svetonoscy o seme Rerihov Novocheboksarsk Teros 1995 112 s 1 Lutz D Schmadel Dictionary of Minor Planet Names 5 th Edition Berlin Heidelberg Springer Verlag 2003 992 XVI s ISBN 3 540 00238 3 DzherelaEnciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 PosilannyaRerih Mikola Kostyantinovich Shevchenkivska enciklopediya u 6 t Gol red M G Zhulinskij Kiyiv In t literaturi im T G Shevchenka 2015 T 5 Pe S S 455 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Rerih Mikola Kostyantinovich Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Rerih Mikola Kostyantinovich David Burlyuk Rerih cherty ego zhizni i tvorchestva Nyu Jork 1930 Mizhnarodnij Centr Rerihiv Ukrayinske Rerihivske Tovaristvo Harkivskij Kulturnij Centr im M K Reriha Elektronnij muzej M K Reriha Duh kristalnoj chistoty Katalog rabot N Reriha iz sobraniya Gorlovskogo hudozhestvennogo muzeya Gorlovka Izdatelstvo Lihtar 2010