Реконкі́ста (від ісп. Reconquista, «відвоювання») — історіографічний термін для позначення військових кампаній християнських королівств проти мусульман 722—1492 років на Піренейському півострові. Після падіння Західної Римської імперії більша частина півострова знаходилася під владою Вестготського королівства, яке протягом 711—718 років було завойоване арабами. Початком Реконкісти є битва при Ковадонзі, а закінченням падіння Гранади. Вперше термін «Реконкіста» з'явився у французьких дослідженнях Нового часу і звідти був запозичений іспанською історіографією.
Реконкіста | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Хрестові походи | |||||||
![]() | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
Християни: | Мусульмани: |
Етно-соціальні групи населення в ході Реконкісти
- Маври — нащадки мусульманських завойовників арабів та берберів. Араби становили достатньо малочисельну (1-3 %) і високо привілейовану еліту халіфату. Бербери виконували роль найманців в армії та дрібних чиновників мусульманського державного апарату, розмовляли берберською мовою та використовували арабську в офіційному оточенні (5 %-10 %).
- Мувалади — християни романського походження, які прийняли іслам та практично повністю злилися з мусульманами (5 %).
- Ренегати — колишні християни, які досить недавно прийняли іслам і воювали на боці мусульман.
- Мосараби — групи романомовних християн європейського походження, які проживали на контрольованих мусульманами землях.
- Мудехари — мусульманські селяни і ремісники, які залишилися у відвойованих християнами землях.
- Мориски — мусульманські селяни і ремісники, які добровільно або насильницьки перейшли в християнство у контрольованих християнами землях.
- Сефарди — групи романомовних євреїв Піренейського півострова.
- Марани — групи романомовних євреїв Піренейського півострова, які перейшли в християнство.
- Християни — групи романомовних християн-католиків європейського походження, які домінували на півночі країни.
- Старі християни — привілейовані групи романомовних спадкових християн-католиків, починаючи з останнього етапу Реконкісти.
Хронологія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV4TDFCMExWSmxZMjl1Y1hWcGMzUmhNaTVxY0djdk1qVXdjSGd0VUhRdFVtVmpiMjV4ZFdsemRHRXlMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Мусульманські завоювання (710—724)
- 710: Агіла, син Вітиці, зміщений із трону Родеріхом, попрохав допомоги в арабського губернатора Іфрікії Муси ібн Нусіяра. 400 берберів висадилися на європейському березі Гібралтарської протоки. Була проведена підготовча експедиція для вибору місця майбутнього вторгнення. Загоном арабів командував Тариф ібн Маллука.
- 711, Квітень: Тарік бен Зіяд, вільновідпущеник губернатора Іфрікії Муси ібн Нусіяра, виступив із Танжера на чолі армії в 7000 чоловік (майже всі бербери і близько 300 арабів), до яких незабаром приєднався інший загін чисельністю 5000. Для висадки на півострів араби використали кораблі графа дона Хуліана (губернатора Сеути). Тарік висадився в Гібралтарі, де розбив табір і заснував невелику фортецю (сучасний Альхесірас), яку планував зробити опорним пунктом. Війська синів Вітиці і деякі готські дворяни приєдналися до армії Таріка й вирушили на Толедо.
- 711, Травень: Памплона. Король Родеріх одержав звістку про висадку військ Таріка; війська, що придушували повстання басків, негайно було відкликано, і вестготська армія почала швидко просуватися на південь назустріч мусульманам.
- 711, Липень:Битва при Гвадалете. Війська Родеріха зустрілися з армією Таріка. Фланги армії вестготів були довірені Оппе і Сісіберту, братам Вітиці, як залишили короля під час бою. Через тиждень безперервних сутичок, вестготська армія рятувалася безладною втечею. Король Родеріх зник (можливо, втонув).
- 713: Оріуела. «Угода Теодоміро». Готський дворянин Теодоміро, правитель області на південному-сході Іспанії (навколо сучасного Аліканте), домовився з Абд аль-Азізом. У договорі, що вони підписали, Теодоміро прийняв владу і захист нових правителів з відповідним податковим зобов'язанням, а також з умовою, що і йому, і його людям гарантується вільне сповідання християнства. Договір поширювався на сім міст і завершувався уточненням цифр оподаткування. Також уточнювалось, що Теодоміро «не дасть притулку ні втікачам, ні ворогам». Угоди подібні до цієї підписувались по всій країні.
- 714–717: Завоювання Португалії і південного сходу Іспанії. Муса ібн Нусіяр без бою ввійшов у Сарагосу. За невідомих обставинах Агіла II відрікся від вестготської корони. Новим правителем вільних вестготів став граф Ардо. Мусульманам здалися останні міста перед Піренейськими горами.
- 718: Астурія. Збори астурійських вождів і вестготської знаті вибирали своїм лідером готського феодала Пелайо. Так було покладено початок об'єднанню антимусульманських сил. Зниження оподатковування і припинення міжусобиці перетворило мусульман у визволителів. Населення з радістю приймало арабів. Церква ставилася до завойовників байдуже, оскільки араби спочатку зберігали церковні привілеї.
- 720 — 724: Мусульмани захопили місто Нарбонн. Ардо вбито. Кайруанські араби підкорили острів Сардинія. Араби захопили також Ібіцу. Таким чином, завойовники контролювали весь Іберійський півострів за винятком вузької смуги гірського узбережжя на півночі.
Боротьба проти мусульман (722—1085)
- 722: Битва при Ковадонзі. Астурійці під проводом Пелайо розбили мусульман. Перша битва Реконкісти.
- 732: Битва при Пуатьє
- 750: Дамаск. Аббасиди вирізали Омеядів. Онук халіфа Хішама, Абдеррахман, втік в Іфрікію. Юсуф Фіхрі в Андалусії підтримав Аббасидів. Шейхи аравійського племені корейшитів запропонували Абдеррахману Бен Моавія стати на чолі Андалусії, обіцяючи підтримку єменців. Тріумфальний вхід Абдеррахмана I в Севілью. Абдеррахман I після нетривалої боротьби з еміром Юсуфом Фіхрі, зайняв Кордову і 15 травня 756 року проголосив себе незалежним еміром. Заснував династію, що правила Андалусією до 1031 року.
- 778: Невдалий наступ Карла Великого на Сарагосу. 15 серпня на перевалі Ронсеваль ар'єргард армії Карла Великого, що вертався у Францію, зазнав поразки від басків, які направили лавину каменів проти загону; загинуло багато франків, серед загиблих — легендарний граф Роланд.
- 813: Галісія. Самітник на ім'я Пелайо відкрив біля Ірії Флавії багате поховання римської епохи. Єпископ Теодоміро встановив, що це — останки апостола Святого Якова (Сантьяго). Поклоніння мощам Святого Якова — важливий епізод Реконкісти, що додасть наснаги християнам у війні проти мусульман.
- 16 січня 929: Абд ар-Рахман III оголосив себе Принцом Віруючих і Захисником Віри й розірвав формальну залежність від Багдада. Почався новий етап в історії Андалусії: Кордовський халіфат. Однією з причин, які спонукали Абдеррахмана III до такого рішення, було бажання Фатимідів півночі Африки приєднати Андалусію до своєї держави.
- 939: «Кампанія всемогутності»: 100 000 мусульманських солдатів вирушило в похід на Леон. 6 серпня відбувся бій біля Симанкаса — Альхангеди. Християни Раміро II зненацька атакували мусульман і змусили їх відступати долиною, де лицарська кіннота влаштувала справжнє побоїще військам халіфа.
- 11 серпня 997: Аль-Мансур завоював Сантьяго-де-Компостела, зруйнувавши все на своєму шляху, починаючи з Візеу. Кавалерія зробила рейд по суші, а піхоту перекинули морем із Сетубала в Опорто. Трофеї кампанії були величезними. Це було найбільше приниження з усіх, що зазнавали християни, які були обурені, довідавшись про зруйнування святого місця.
- 9 серпня 1002: Аль-Мансура було смертельно поранено у бою з християнами у Калатаньясорі. Це сталося під час 52-ї експедиції «шаленого Альманзора». За цей час він розгромив усі християнські держави Іспанії, крім Наварри, де правила його теща.
- 25 травня 1085: Альфонсо VI після довгої облоги захопив Толедо. Під контроль християн перейшло не тільки одне з найважливіших міст Іспанії, але й усе плоскогір'я. Правитель Севільї аль-Мутамід, правителі Бадахоса і Гранади через втрату Толедо та швидке просування християн попрохали допомоги в Альморавідів.
Боротьба з Альморавідами (1086—1145)
- 1086: Стурбовані успіхами християн, мусульманські правителі Гранади, Севільї і Бадахоса звернулися з проханням про військову допомогу до Альморавидів — об'єднання войовничих племен сахарських берберів, що до XI столітті створили велику імперію, яка простягалася від Сенегалу до Алжиру. Вождем Альморавідів наприкінці XI століття став видатний полководець Юсуф Ібн-Тешуфин (ібн Ташфин).
- 1086: битва при Саграхасі. Юсуф розбив військо Альфонсо VI.
- 1090 — 1091: Юсуф скинув андалузьких емірів і проголосив себе верховним правителем.
- 1094: Військо легендарного Сіда зайняло Валенсію, де Сід залишався незалежним правителем до своєї смерті.
- 1111: Реконкіста «відкочується» назад. Майже вся мусульманська Іспанія підпорядкована Альморавидам.
- 1118: Альфонсо I Арагонський взяв Сарагосу.
- 1135: Перед лицем загальної небезпеки Альфонсо VII Леонський проголосив себе «імператором усієї Іспанії» (насправді, його влада охоплювала далеко не весь півострів).
- близько 1140: Поява іспанського національного епосу «Пісня про Сіда».
Боротьба з Альмохадами (1146—1269)
- 1147: португальський король Афонсу I заволодів Лісабоном.
- 1151: Третя й остання хвиля мусульманського вторгнення в Іспанію, здійснена Альмохадами («об'єднаними») — прихильниками особливої течії ісламу, відомої як «унітаризм». Прояв крайнього ісламського фанатизму. Переслідування християн.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ell5OGxSREFsT0RZbFJERWxPREVsUkRBbFFrWWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRFbE9UWWxSREVsT0VaZkpVUXhKVGsyWHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNaVZFTVNVNE15VkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U1TmlWRU1TVTRSbDhsUkRBbFFqSmZXRWxKSlVVeUpUZ3dKVGswV0VsSlNWOGxSREVsT0RFbFJERWxPREl1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMwbFJEQWxPRFlsUkRFbE9ERWxSREFsUWtZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUWxSREVsT1RZbFJERWxPRVpmSlVReEpUazJYeVZFTUNVNVJpVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0TXlWRU1DVkNNeVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1TVTVOaVZFTVNVNFJsOGxSREFsUWpKZldFbEpKVVV5SlRnd0pUazBXRWxKU1Y4bFJERWxPREVsUkRFbE9ESXVMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
- 1162: Альфонсо II Арагонський став одночасно графом Барселонським. Таким чином, північно-східна частина Іспанії була об'єднана у могутню державу.
- 1195: Остання важка поразка християн у ході Реконкісти — битва при Аларкосі. Альмохадські війська напали на християнський табір під час сну.
- 16 липня 1212: Кульмінаційний момент Реконкісти — Битва при Навас-де-Толосі. Об'єднані кастильсько-леонські, наваррські, арагонські, португальські війська розгромили мусульманську армію. У бою брали участь багато лицарів, що прибули з усіх кінців християнського світу.
- 1229-1235: Хайме I Арагонський, Завойовник, відвоював Балеарські острови.
- 1238: Хайме II Арагонський вступив у Валенсію.
- 1230—1252: Правління Фернандо III Святого, короля Кастилії і Леону. Християнські війська з тріумфом захопили головні міста південної Іберії — Кордову, Мурсію, Хаєн і Севілью. Під владою мусульман залишився лише Гранадський емірат.
Відвоювання півострова (1270—1492)
- 1252 — 1284: Правління в Кастилії Альфонсо X Мудрого. Розквіт наук і мистецтв, завдяки багатовіковому взаємопроникненню релігій і культур. Видання першого «Зводу законів».
- 1309: Фернандо IV Кастильський підняв християнський прапор на мисі Гібралтар.
- 1340: Бій на Ріо-Саладо. Перемога військ Альфонсо XI Кастильського над мусульманами.
- 1350: Альфонсо XI Кастильський, що неодноразово намагався взяти Гранаду, помер.
- 2 січня 1492: Падіння Гранади і втеча останнього еміра — Боабділа. Фердинанд та Ізабелла відмовилися від титулу монархів трьох релігій і проголосили себе Католицькими королями. Мусульман і юдеїв вигнано з Іспанії.
Значення
На відвойованих землях створювалися самостійні держави (інтереси Реконкісти інтенсифікували процеси їхньої централізації й об'єднання). Реконкіста значною мірою визначила своєрідність економічного і політичного розвитку держав Піренейського півострова.
Реконкіста була не тільки низкою військових походів, вона була широким колонізаційним процесом — заселенням і економічним освоєнням спустошених війною земель. Головною рушійною силою Реконкісти були селяни. У початковий період Реконкісти селяни, що осідали на відвойованих землях, у своїй більшості домагалися особистої волі. Активну участь у Реконкісті брали міста. Постійна загроза набігів арабів стимулювала утворення селянських (бегетрій) і міських громад. Успішний хід реконкісти сприяв зміцненню в державах королівської влади, що поступово взяла у свої руки (при активній участі духовенства і дворянства) розподіл відвойованих земель. Зацікавлені в економічному освоєнні цих земель, у воїнах для подальшої боротьби з арабами, королі були змушені надавати новим населеним пунктам, міським і сільським громадам ряд пільг і привілеїв (у тому числі самоврядування). XI—XIII ст. — період розквіту міських і сільських громад; у Леоні й Кастилії селянство цього часу залишалося особисто вільним. З витісненням маврів на південь півострова підсилився тиск феодалів на селян, і в ряді держав півострова (але не в Леоні та Кастилії) вже у XIII ст. селяни втратили особисту свободу. З Реконкістою, що велася під гаслом релігійної боротьби з «невірними», пов'язане зростання ідеологічного впливу й економічної могутності католицької церкви в Іспанії та Португалії; духовно-лицарські ордени (Калатрава, Алькантара та ін.) перетворилися у найбільших земельних власників-латифундистів.
Реконкіста визначила й інші особливості феодалізму на Іберійському півострові: чисельність прошарку дрібного лицарства (у ряди якого був відкритий доступ і селянам, і городянам, якщо вони могли спорядити коня); порівняно раннє посилення королівської влади, що диктувалося необхідністю об'єднання сил у боротьбі з зовнішнім ворогом. З реконкістою пов'язаний процес формування народностей — іспанської, каталонської, баскської, галісійської та португальської, становлення їхньої національної культури, національного характеру. Реконкіста знайшла яскраве відображення в іспанській літературі (у героїчному епосі про Сіда, романсеро й інших пам'ятках). Особлива роль Кастилії в Реконкісті позначилася на формуванні національної іспанської мови, в основу якої ліг діалект, що поширювався на відвойованих територіях.
Див. також
Примітки
Джерела
- AFONSO, A. Martins, Curso de história da civilização portuguesa — 8ª ed. — Porto: Porto Editora, [D.L. 1972]
- , Cristãos e muçulmanos: a luta pela Península Ibérica (The contest of Christian and Muslim Spain), trad. Maria José Giesteira — Lisboa, Teorema, 1998—327 p. —
- , 1919 — História de Portugal — Lisboa : , imp.1981. — 124, [2] p. : il. ; 25 cm. — (Pequena história das grandes nações)
- [et al.] História de Portugal, Vol I: Antes de Portugal / dir. José Mattoso . — [Lisboa]: Estampa, D.L. 1993—1994. — 8 vols — 567 p.
- David Nicole, El Cid and the Reconquista: 1050—1492, (Great Britain: Osprey Publishing Limited, 1988)
- Alexander Pierre Bronisch : Reconquista und Heiliger Krieg — die Deutung des Krieges im christlichen Spanien von den Westgoten bis ins frühe 12. Jahrhundert , Münster, Aschendorff , 1998 ,
- Derek William Lomax: Die Reconquista. Die Wiedereroberung Spaniens durch das Christentum. Deutsche Übersetzung durch Holger Fliessbach. Wilhelm Heyne Verlag, München 1980.
- Philippe Sénac : La frontière et les hommes -(VIIIe — XIIIe siècle) le peuplement musulman au nord de l'Ebre et les débuts de la reconquête aragonaise , Paris, Maisonneuve et Larose , 2000 ,
- Riley-Smith, Jonathan, The Atlas of the Crusades. Facts On File, Oxford (1991)
- Villegas-Aristizabal, Lucas, 2013, "Revisiting the Anglo-Norman Crusaders’ Failed Attempt to Conquer Lisbon c. 1142’, Portuguese Studies 29:1, pp. 7–20. http://www.jstor.org/stable/10.5699/portstudies.29.1.0007 [ 2 березня 2017 у Wayback Machine.]
- Villegas-Aristizabal, Lucas, 2009, «Revisión de las crónicas de Ralph de Diceto y la Gesta regis Ricardi sobre la participación de la flota angevina durante la tercera cruzada en Portugal», Studia historica. Historia medieval 27, pp. 153–70. http://campus.usal.es/~revistas_trabajo/index.php/Studia_H_Historia_Medieval/article/viewFile/7639/7688 [ 31 січня 2017 у Wayback Machine.]
- Villegas-Aristizabal, Lucas, 2009, «Anglo-Norman Involvement in the Conquest and Settlement of Tortosa, 1148—1180», Crusades 8, pp. 63–129. http://www.academia.edu/1619392/Anglo-Norman_Intervention_in_the_Conquest_and_Settlement_of_Tortosa_Crusades_8_2009_600_dpi_black_and_white_with_OCR [ 8 жовтня 2021 у Wayback Machine.]
- Villegas-Aristizabal, Lucas, 2008, "Roger of Tosny's Adventures in the County of Barcelona’, Nottingham Medieval Studies 52 (2008), pp. 4–16. http://brepols.metapress.com/content/g477033w678l1753/[недоступне посилання з квітня 2019]
- Villegas-Aristizabal, Lucas, 2004, «Algunas notas sobre la participación de Rogelio de Tosny en la reconquista ibérica», Estudios Humanísticos 3, pp. 263–74. https://buleria.unileon.es/bitstream/handle/10612/1104/EHH3-10.pdf?sequence=1 [ 31 січня 2017 у Wayback Machine.]
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Реконкіста
- Країни Піренейського півострова в умовах реконкісти [ 22 січня 2016 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rekonki sta vid isp Reconquista vidvoyuvannya istoriografichnij termin dlya poznachennya vijskovih kampanij hristiyanskih korolivstv proti musulman 722 1492 rokiv na Pirenejskomu pivostrovi Pislya padinnya Zahidnoyi Rimskoyi imperiyi bilsha chastina pivostrova znahodilasya pid vladoyu Vestgotskogo korolivstva yake protyagom 711 718 rokiv bulo zavojovane arabami Pochatkom Rekonkisti ye bitva pri Kovadonzi a zakinchennyam padinnya Granadi Vpershe termin Rekonkista z yavivsya u francuzkih doslidzhennyah Novogo chasu i zvidti buv zapozichenij ispanskoyu istoriografiyeyu RekonkistaHrestovi pohodiKapitulyaciya Granadi Palasio del Senado 1882 Data722 1492MiscePirenejskij pivostriv Ispaniya Portugaliya Rezultatperemoga hristiyanStoroniHristiyani Asturijske korolivstvo Aragonske korolivstvo Kastilske korolivstvo Leonske korolivstvo Navarrske korolivstvo Portugalske korolivstvoMusulmani Omeyadi do 750 Kordova 756 1031 Almoravidi 1061 1147 Almohadi 1145 1269 Granada 1145 1492 Marokko z 1244 Etno socialni grupi naselennya v hodi RekonkistiMavri nashadki musulmanskih zavojovnikiv arabiv ta berberiv Arabi stanovili dostatno malochiselnu 1 3 i visoko privilejovanu elitu halifatu Berberi vikonuvali rol najmanciv v armiyi ta dribnih chinovnikiv musulmanskogo derzhavnogo aparatu rozmovlyali berberskoyu movoyu ta vikoristovuvali arabsku v oficijnomu otochenni 5 10 Muvaladi hristiyani romanskogo pohodzhennya yaki prijnyali islam ta praktichno povnistyu zlilisya z musulmanami 5 Renegati kolishni hristiyani yaki dosit nedavno prijnyali islam i voyuvali na boci musulman Mosarabi grupi romanomovnih hristiyan yevropejskogo pohodzhennya yaki prozhivali na kontrolovanih musulmanami zemlyah Mudehari musulmanski selyani i remisniki yaki zalishilisya u vidvojovanih hristiyanami zemlyah Moriski musulmanski selyani i remisniki yaki dobrovilno abo nasilnicki perejshli v hristiyanstvo u kontrolovanih hristiyanami zemlyah Sefardi grupi romanomovnih yevreyiv Pirenejskogo pivostrova Marani grupi romanomovnih yevreyiv Pirenejskogo pivostrova yaki perejshli v hristiyanstvo Hristiyani grupi romanomovnih hristiyan katolikiv yevropejskogo pohodzhennya yaki dominuvali na pivnochi krayini Stari hristiyani privilejovani grupi romanomovnih spadkovih hristiyan katolikiv pochinayuchi z ostannogo etapu Rekonkisti HronologiyaEtapi Rekonkisti Musulmanski zavoyuvannya 710 724 710 Agila sin Vitici zmishenij iz tronu Roderihom poprohav dopomogi v arabskogo gubernatora Ifrikiyi Musi ibn Nusiyara 400 berberiv visadilisya na yevropejskomu berezi Gibraltarskoyi protoki Bula provedena pidgotovcha ekspediciya dlya viboru miscya majbutnogo vtorgnennya Zagonom arabiv komanduvav Tarif ibn Malluka 711 Kviten Tarik ben Ziyad vilnovidpushenik gubernatora Ifrikiyi Musi ibn Nusiyara vistupiv iz Tanzhera na choli armiyi v 7000 cholovik majzhe vsi berberi i blizko 300 arabiv do yakih nezabarom priyednavsya inshij zagin chiselnistyu 5000 Dlya visadki na pivostriv arabi vikoristali korabli grafa dona Huliana gubernatora Seuti Tarik visadivsya v Gibraltari de rozbiv tabir i zasnuvav neveliku fortecyu suchasnij Alhesiras yaku planuvav zrobiti opornim punktom Vijska siniv Vitici i deyaki gotski dvoryani priyednalisya do armiyi Tarika j virushili na Toledo 711 Traven Pamplona Korol Roderih oderzhav zvistku pro visadku vijsk Tarika vijska sho pridushuvali povstannya baskiv negajno bulo vidklikano i vestgotska armiya pochala shvidko prosuvatisya na pivden nazustrich musulmanam 711 Lipen Bitva pri Gvadalete Vijska Roderiha zustrilisya z armiyeyu Tarika Flangi armiyi vestgotiv buli dovireni Oppe i Sisibertu bratam Vitici yak zalishili korolya pid chas boyu Cherez tizhden bezperervnih sutichok vestgotska armiya ryatuvalasya bezladnoyu vtecheyu Korol Roderih znik mozhlivo vtonuv 713 Oriuela Ugoda Teodomiro Gotskij dvoryanin Teodomiro pravitel oblasti na pivdennomu shodi Ispaniyi navkolo suchasnogo Alikante domovivsya z Abd al Azizom U dogovori sho voni pidpisali Teodomiro prijnyav vladu i zahist novih praviteliv z vidpovidnim podatkovim zobov yazannyam a takozh z umovoyu sho i jomu i jogo lyudyam garantuyetsya vilne spovidannya hristiyanstva Dogovir poshiryuvavsya na sim mist i zavershuvavsya utochnennyam cifr opodatkuvannya Takozh utochnyuvalos sho Teodomiro ne dast pritulku ni vtikacham ni vorogam Ugodi podibni do ciyeyi pidpisuvalis po vsij krayini 714 717 Zavoyuvannya Portugaliyi i pivdennogo shodu Ispaniyi Musa ibn Nusiyar bez boyu vvijshov u Saragosu Za nevidomih obstavinah Agila II vidriksya vid vestgotskoyi koroni Novim pravitelem vilnih vestgotiv stav graf Ardo Musulmanam zdalisya ostanni mista pered Pirenejskimi gorami 718 Asturiya Zbori asturijskih vozhdiv i vestgotskoyi znati vibirali svoyim liderom gotskogo feodala Pelajo Tak bulo pokladeno pochatok ob yednannyu antimusulmanskih sil Znizhennya opodatkovuvannya i pripinennya mizhusobici peretvorilo musulman u vizvoliteliv Naselennya z radistyu prijmalo arabiv Cerkva stavilasya do zavojovnikiv bajduzhe oskilki arabi spochatku zberigali cerkovni privileyi 720 724 Musulmani zahopili misto Narbonn Ardo vbito Kajruanski arabi pidkorili ostriv Sardiniya Arabi zahopili takozh Ibicu Takim chinom zavojovniki kontrolyuvali ves Iberijskij pivostriv za vinyatkom vuzkoyi smugi girskogo uzberezhzhya na pivnochi Borotba proti musulman 722 1085 722 Bitva pri Kovadonzi Asturijci pid provodom Pelajo rozbili musulman Persha bitva Rekonkisti 732 Bitva pri Puatye 750 Damask Abbasidi virizali Omeyadiv Onuk halifa Hishama Abderrahman vtik v Ifrikiyu Yusuf Fihri v Andalusiyi pidtrimav Abbasidiv Shejhi aravijskogo plemeni korejshitiv zaproponuvali Abderrahmanu Ben Moaviya stati na choli Andalusiyi obicyayuchi pidtrimku yemenciv Triumfalnij vhid Abderrahmana I v Sevilyu Abderrahman I pislya netrivaloyi borotbi z emirom Yusufom Fihri zajnyav Kordovu i 15 travnya 756 roku progolosiv sebe nezalezhnim emirom Zasnuvav dinastiyu sho pravila Andalusiyeyu do 1031 roku 778 Nevdalij nastup Karla Velikogo na Saragosu 15 serpnya na perevali Ronseval ar yergard armiyi Karla Velikogo sho vertavsya u Franciyu zaznav porazki vid baskiv yaki napravili lavinu kameniv proti zagonu zaginulo bagato frankiv sered zagiblih legendarnij graf Roland 813 Galisiya Samitnik na im ya Pelajo vidkriv bilya Iriyi Flaviyi bagate pohovannya rimskoyi epohi Yepiskop Teodomiro vstanoviv sho ce ostanki apostola Svyatogo Yakova Santyago Pokloninnya mosham Svyatogo Yakova vazhlivij epizod Rekonkisti sho dodast nasnagi hristiyanam u vijni proti musulman 16 sichnya 929 Abd ar Rahman III ogolosiv sebe Princom Viruyuchih i Zahisnikom Viri j rozirvav formalnu zalezhnist vid Bagdada Pochavsya novij etap v istoriyi Andalusiyi Kordovskij halifat Odniyeyu z prichin yaki sponukali Abderrahmana III do takogo rishennya bulo bazhannya Fatimidiv pivnochi Afriki priyednati Andalusiyu do svoyeyi derzhavi 939 Kampaniya vsemogutnosti 100 000 musulmanskih soldativ virushilo v pohid na Leon 6 serpnya vidbuvsya bij bilya Simankasa Alhangedi Hristiyani Ramiro II znenacka atakuvali musulman i zmusili yih vidstupati dolinoyu de licarska kinnota vlashtuvala spravzhnye poboyishe vijskam halifa 11 serpnya 997 Al Mansur zavoyuvav Santyago de Kompostela zrujnuvavshi vse na svoyemu shlyahu pochinayuchi z Vizeu Kavaleriya zrobila rejd po sushi a pihotu perekinuli morem iz Setubala v Oporto Trofeyi kampaniyi buli velicheznimi Ce bulo najbilshe prinizhennya z usih sho zaznavali hristiyani yaki buli obureni dovidavshis pro zrujnuvannya svyatogo miscya 9 serpnya 1002 Al Mansura bulo smertelno poraneno u boyu z hristiyanami u Kalatanyasori Ce stalosya pid chas 52 yi ekspediciyi shalenogo Almanzora Za cej chas vin rozgromiv usi hristiyanski derzhavi Ispaniyi krim Navarri de pravila jogo tesha 25 travnya 1085 Alfonso VI pislya dovgoyi oblogi zahopiv Toledo Pid kontrol hristiyan perejshlo ne tilki odne z najvazhlivishih mist Ispaniyi ale j use ploskogir ya Pravitel Sevilyi al Mutamid praviteli Badahosa i Granadi cherez vtratu Toledo ta shvidke prosuvannya hristiyan poprohali dopomogi v Almoravidiv Borotba z Almoravidami 1086 1145 1086 Sturbovani uspihami hristiyan musulmanski praviteli Granadi Sevilyi i Badahosa zvernulisya z prohannyam pro vijskovu dopomogu do Almoravidiv ob yednannya vojovnichih plemen saharskih berberiv sho do XI stolitti stvorili veliku imperiyu yaka prostyagalasya vid Senegalu do Alzhiru Vozhdem Almoravidiv naprikinci XI stolittya stav vidatnij polkovodec Yusuf Ibn Teshufin ibn Tashfin 1086 bitva pri Sagrahasi Yusuf rozbiv vijsko Alfonso VI 1090 1091 Yusuf skinuv andaluzkih emiriv i progolosiv sebe verhovnim pravitelem 1094 Vijsko legendarnogo Sida zajnyalo Valensiyu de Sid zalishavsya nezalezhnim pravitelem do svoyeyi smerti 1111 Rekonkista vidkochuyetsya nazad Majzhe vsya musulmanska Ispaniya pidporyadkovana Almoravidam 1118 Alfonso I Aragonskij vzyav Saragosu 1135 Pered licem zagalnoyi nebezpeki Alfonso VII Leonskij progolosiv sebe imperatorom usiyeyi Ispaniyi naspravdi jogo vlada ohoplyuvala daleko ne ves pivostriv blizko 1140 Poyava ispanskogo nacionalnogo eposu Pisnya pro Sida Borotba z Almohadami 1146 1269 1147 portugalskij korol Afonsu I zavolodiv Lisabonom 1151 Tretya j ostannya hvilya musulmanskogo vtorgnennya v Ispaniyu zdijsnena Almohadami ob yednanimi prihilnikami osoblivoyi techiyi islamu vidomoyi yak unitarizm Proyav krajnogo islamskogo fanatizmu Peresliduvannya hristiyan Ispaniya i Portugaliya v XII XIII st 1162 Alfonso II Aragonskij stav odnochasno grafom Barselonskim Takim chinom pivnichno shidna chastina Ispaniyi bula ob yednana u mogutnyu derzhavu 1195 Ostannya vazhka porazka hristiyan u hodi Rekonkisti bitva pri Alarkosi Almohadski vijska napali na hristiyanskij tabir pid chas snu 16 lipnya 1212 Kulminacijnij moment Rekonkisti Bitva pri Navas de Tolosi Ob yednani kastilsko leonski navarrski aragonski portugalski vijska rozgromili musulmansku armiyu U boyu brali uchast bagato licariv sho pribuli z usih kinciv hristiyanskogo svitu 1229 1235 Hajme I Aragonskij Zavojovnik vidvoyuvav Balearski ostrovi 1238 Hajme II Aragonskij vstupiv u Valensiyu 1230 1252 Pravlinnya Fernando III Svyatogo korolya Kastiliyi i Leonu Hristiyanski vijska z triumfom zahopili golovni mista pivdennoyi Iberiyi Kordovu Mursiyu Hayen i Sevilyu Pid vladoyu musulman zalishivsya lishe Granadskij emirat Vidvoyuvannya pivostrova 1270 1492 1252 1284 Pravlinnya v Kastiliyi Alfonso X Mudrogo Rozkvit nauk i mistectv zavdyaki bagatovikovomu vzayemoproniknennyu religij i kultur Vidannya pershogo Zvodu zakoniv 1309 Fernando IV Kastilskij pidnyav hristiyanskij prapor na misi Gibraltar 1340 Bij na Rio Salado Peremoga vijsk Alfonso XI Kastilskogo nad musulmanami 1350 Alfonso XI Kastilskij sho neodnorazovo namagavsya vzyati Granadu pomer 2 sichnya 1492 Padinnya Granadi i vtecha ostannogo emira Boabdila Ferdinand ta Izabella vidmovilisya vid titulu monarhiv troh religij i progolosili sebe Katolickimi korolyami Musulman i yudeyiv vignano z Ispaniyi ZnachennyaNa vidvojovanih zemlyah stvoryuvalisya samostijni derzhavi interesi Rekonkisti intensifikuvali procesi yihnoyi centralizaciyi j ob yednannya Rekonkista znachnoyu miroyu viznachila svoyeridnist ekonomichnogo i politichnogo rozvitku derzhav Pirenejskogo pivostrova Rekonkista bula ne tilki nizkoyu vijskovih pohodiv vona bula shirokim kolonizacijnim procesom zaselennyam i ekonomichnim osvoyennyam spustoshenih vijnoyu zemel Golovnoyu rushijnoyu siloyu Rekonkisti buli selyani U pochatkovij period Rekonkisti selyani sho osidali na vidvojovanih zemlyah u svoyij bilshosti domagalisya osobistoyi voli Aktivnu uchast u Rekonkisti brali mista Postijna zagroza nabigiv arabiv stimulyuvala utvorennya selyanskih begetrij i miskih gromad Uspishnij hid rekonkisti spriyav zmicnennyu v derzhavah korolivskoyi vladi sho postupovo vzyala u svoyi ruki pri aktivnij uchasti duhovenstva i dvoryanstva rozpodil vidvojovanih zemel Zacikavleni v ekonomichnomu osvoyenni cih zemel u voyinah dlya podalshoyi borotbi z arabami koroli buli zmusheni nadavati novim naselenim punktam miskim i silskim gromadam ryad pilg i privileyiv u tomu chisli samovryaduvannya XI XIII st period rozkvitu miskih i silskih gromad u Leoni j Kastiliyi selyanstvo cogo chasu zalishalosya osobisto vilnim Z vitisnennyam mavriv na pivden pivostrova pidsilivsya tisk feodaliv na selyan i v ryadi derzhav pivostrova ale ne v Leoni ta Kastiliyi vzhe u XIII st selyani vtratili osobistu svobodu Z Rekonkistoyu sho velasya pid gaslom religijnoyi borotbi z nevirnimi pov yazane zrostannya ideologichnogo vplivu j ekonomichnoyi mogutnosti katolickoyi cerkvi v Ispaniyi ta Portugaliyi duhovno licarski ordeni Kalatrava Alkantara ta in peretvorilisya u najbilshih zemelnih vlasnikiv latifundistiv Rekonkista viznachila j inshi osoblivosti feodalizmu na Iberijskomu pivostrovi chiselnist prosharku dribnogo licarstva u ryadi yakogo buv vidkritij dostup i selyanam i gorodyanam yaksho voni mogli sporyaditi konya porivnyano rannye posilennya korolivskoyi vladi sho diktuvalosya neobhidnistyu ob yednannya sil u borotbi z zovnishnim vorogom Z rekonkistoyu pov yazanij proces formuvannya narodnostej ispanskoyi katalonskoyi baskskoyi galisijskoyi ta portugalskoyi stanovlennya yihnoyi nacionalnoyi kulturi nacionalnogo harakteru Rekonkista znajshla yaskrave vidobrazhennya v ispanskij literaturi u geroyichnomu eposi pro Sida romansero j inshih pam yatkah Osobliva rol Kastiliyi v Rekonkisti poznachilasya na formuvanni nacionalnoyi ispanskoyi movi v osnovu yakoyi lig dialekt sho poshiryuvavsya na vidvojovanih teritoriyah Div takozhIstoriya Ispaniyi Istoriya Kataloniyi Istoriya Portugaliyi Portugalsko marokkanski vijni Rekonkista Meksika Rekonkista Chili Rekonkista Ispanska Amerika PrimitkiDzherelaAFONSO A Martins Curso de historia da civilizacao portuguesa 8ª ed Porto Porto Editora D L 1972 Cristaos e muculmanos a luta pela Peninsula Iberica The contest of Christian and Muslim Spain trad Maria Jose Giesteira Lisboa Teorema 1998 327 p ISBN 972 695 262 X 1919 Historia de Portugal Lisboa imp 1981 124 2 p il 25 cm Pequena historia das grandes nacoes et al Historia de Portugal Vol I Antes de Portugal dir Jose Mattoso Lisboa Estampa D L 1993 1994 8 vols 567 p ISBN 972 33 0920 3 David Nicole El Cid and the Reconquista 1050 1492 Great Britain Osprey Publishing Limited 1988 Alexander Pierre Bronisch Reconquista und Heiliger Krieg die Deutung des Krieges im christlichen Spanien von den Westgoten bis ins fruhe 12 Jahrhundert Munster Aschendorff 1998 ISBN 3 402 05839 1 Derek William Lomax Die Reconquista Die Wiedereroberung Spaniens durch das Christentum Deutsche Ubersetzung durch Holger Fliessbach Wilhelm Heyne Verlag Munchen 1980 ISBN 3 453 48067 8 Philippe Senac La frontiere et les hommes VIIIe XIIIe siecle le peuplement musulman au nord de l Ebre et les debuts de la reconquete aragonaise Paris Maisonneuve et Larose 2000 ISBN 2 7068 1421 7 Riley Smith Jonathan The Atlas of the Crusades Facts On File Oxford 1991 Villegas Aristizabal Lucas 2013 Revisiting the Anglo Norman Crusaders Failed Attempt to Conquer Lisbon c 1142 Portuguese Studies 29 1 pp 7 20 http www jstor org stable 10 5699 portstudies 29 1 0007 2 bereznya 2017 u Wayback Machine Villegas Aristizabal Lucas 2009 Revision de las cronicas de Ralph de Diceto y la Gesta regis Ricardi sobre la participacion de la flota angevina durante la tercera cruzada en Portugal Studia historica Historia medieval 27 pp 153 70 http campus usal es revistas trabajo index php Studia H Historia Medieval article viewFile 7639 7688 31 sichnya 2017 u Wayback Machine Villegas Aristizabal Lucas 2009 Anglo Norman Involvement in the Conquest and Settlement of Tortosa 1148 1180 Crusades 8 pp 63 129 http www academia edu 1619392 Anglo Norman Intervention in the Conquest and Settlement of Tortosa Crusades 8 2009 600 dpi black and white with OCR 8 zhovtnya 2021 u Wayback Machine Villegas Aristizabal Lucas 2008 Roger of Tosny s Adventures in the County of Barcelona Nottingham Medieval Studies 52 2008 pp 4 16 http brepols metapress com content g477033w678l1753 nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Villegas Aristizabal Lucas 2004 Algunas notas sobre la participacion de Rogelio de Tosny en la reconquista iberica Estudios Humanisticos 3 pp 263 74 https buleria unileon es bitstream handle 10612 1104 EHH3 10 pdf sequence 1 31 sichnya 2017 u Wayback Machine PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Rekonkista Krayini Pirenejskogo pivostrova v umovah rekonkisti 22 sichnya 2016 u Wayback Machine